Справа № 200/6073/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Справа№200/6073/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Варбан Олександр Валентинович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернувся через підсистему «Електронний Суд» до Донецького окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням уточнень) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання неправомірним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19 серпня 2024 року №14 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 12 серпня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 05 серпня 1985 року по 25 вересня 1989 року та періоду знаходження на обліку в Центрі зайнятості з 20 вересня 1999 року по 17 березня 2000 року.

В обґрунтування позову вказано, що у зв`язку із наявністю права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 12 серпня 2024 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19 серпня 2024 року №14 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу відповідачем не враховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 , дата заповнення 19 липня 1982 року, а саме: період роботи з 05 серпня 1985 року по 25 вересня 1989 року у зв`язку із тим, що запис про звільнення засвідчено печаткою яка є непридатною для читання; період перебування в Центрі зайнятості з 20 вересня 1999 року по 17 березня 2000 року, у зв`язку з тим, що статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримання матеріальної допомоги не передбачено.

Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19 серпня 2024 року №14 про відмову у призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправомірним та таким що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду із цим позовом.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 986,44 грн надана квитанція від 01.09.2024.

06 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем надано відзив в якому зазначено, що чинним законодавством передбачено можливість підтвердження спірних періодів роботи у разі відсутності відповідних записів або неправильних чи неточних записів у трудовій книжці, проте, жодних допустимих доказів, передбачених Порядком № 637, позивачем надано не було. Вік заявника 59 років. Пенсійний вік становить 60 років. Необхідний страховий стаж, відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 31 рік. Страховий стаж позивача становить 26 років 07 місяців 03 дні. За розглядом документів у призначенні пенсії позивача, до загального страхового стажу не зараховано період роботи: з 05.08.1985 по 25.09.1989 - оскільки запис про звільнення завірено печаткою непридатною для читання. З 20.09.1999 по 17.03.2000 період перебування в центрі занятості, не зараховано до загального стажу роботи, оскільки згідно ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» отримання матеріальної допомоги не передбачено для зарахування.

Відповідач вказує, що законом передбачено зарахування до страхового стажу періоду отримання допомоги по безробіттю, а матеріальна допомога зараховується лише за умови проходження особою професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації. Згідно запису у трудовій книжці позивач у період з 20.09.1999 по 17.03.2000 знаходився на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості і отримував матеріальну допомогу. Записи у трудовій книжці позивача про проходження професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації не містяться. Пунктом 1 Порядку 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Позивачем не надано документів, які підтверджують, що у період з 20.09.1999 по 17.03.2000 він проходив професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Отже, для зарахування періоду знаходження на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості з отриманням матеріальної допомоги з 20.09.1999 по 17.03.2000 не має правових підстав.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив, в якому зазначено, що за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком та доданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно із записами трудової книжки від 19.07.1982 серії НОМЕР_3 : з 05.08.1985 по 25.09.1989, оскільки запис про звільнення засвідчений печаткою, відбиток якої непридатний для сприйняття змісту, не є читабельним; з 20.09.1999 по 17.03.2000, період отримування матеріальної допомоги по безробіттю, оскільки відповідно до пункту 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» отримання матеріальної допомоги до страхового стажу зараховується, якщо виплата матеріальної допомоги здійснювалась у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації. До уваги не взято довідку від 23.01.2007 № 889 про періоди роботи з 19.07.1982 по 11.05.1983, з 05.08.1985 по 31.08.1988, з 01.09.1988 по 25.09.1989, оскільки не містить підстави про прийняття та звільнення з роботи. Отже, страховий стаж заявника на дату звернення становить 28 років 05 місяців 19 днів. Відтак, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.08.2024 № 14 по зверненню від 12.08.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№ 1058-IV від 09.07.2003.

Заява ОСОБА_1 відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1.

19 серпня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за результатом розгляду заяви від 12 серпня 2024 року прийнято рішення № 14 про відмову у призначенні пенсії. Встановлено, що пенсійний вік становить 60 років. Вік заявника 59 років 11 місяців 05 днів. Статтею 26 Закону 1058 визначено умови призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявного страхового стажу не менше 31 року. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 19.07.1982 року: період роботи з 05.08.1985 по 25.09.1989, оскільки запис про звільнення завірено печаткою непридатною для читання; період перебування в центрі зайнятості з 20.09.1999 по 17.03.2000, оскільки згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримання матеріальної допомоги не передбачено. Страховий стаж заявника становить 26 років 7 місяців 3 дні, для визначення права 28 років 5 місяців 19 днів. Додатково зазначено, що довідка № 889 від 23.01.2007 не містить підстави прийняття та звільнення з роботи.

Будучі не згодним із відмовою у призначенні йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№ 1058-IV від 09.07.2003, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За змістом статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV починаючи - з 01 січня 2024, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 не менше 31 років.

Згідно з положеннями ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162, прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання з обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено По рядок підтвердження наявного трудовою стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В той же час, трудова книжка підтверджує загальний трудовий стаж особи.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У трудову книжку вносяться: відомості про робітника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, перевід на другу постійну роботу, звільнення.

У пункті 2.11 Інструкції № 162 зазначено, що першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, після цього ставиться печатка підприємства (або печаткою відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення, а також про нагороди вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати наказу (розпорядження).

У контексті спірних правовідносин суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які ведуть облік трудового стажу своїх працівників і відповідно зберігають всю інформацію щодо проходження їх трудової служби на підприємстві, установі чи організації, здійснюють відповідні записи до трудової книжки, в разі необхідності видають необхідні довідки, відповідно до положень Порядку №637, оскільки працівник не відповідає за правильність записів та не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення трудових документів. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у довідці в підтвердження страхового стажу.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_4 містяться відомості про наступні періоди роботи:

05.08.1985 прийнятий слюсарем третього розряду з ремонту обладнання до Жданівського ремонтного підприємства тресту «Укрпромстройремонт»;

01.09.1988 переведено зварювальником третього розряду;

25.09.1989 звільнено за власним бажанням.

Запис про звільнення завірено печаткою відтиск якої є непридатним для читання.

Разом з цим, на підтвердження того, що ОСОБА_2 працював у період з 05.08.1985 по 26.09.1989 у якості слюсаря ремонтника та електрозварювальника надана довідка ЗАТ "Металонік" № 889 від 23.01.2007. Згідно довідки з 05.06.1996 Жданівське ремонтне підприємство тресту «Укрпромстройремонт» перейменовано в ЗАТ "Металонік".

Суд вважає аргументованими посилання позивача на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії у належному розмірі.

Відтак, за такого правового регулювання спірне рішення в цій частині є протиправним, а період роботи позивача з 05.08.1985 по 25.09.1989 підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

Щодо не зарахованого до загального стажу роботи періоду перебування позивача в центрі занятості з 20.09.1999 по 17.03.2000 суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 31 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 №803-XII (чинного на час отримання позивачем матеріальної допомоги) безробітні після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю можуть одержувати протягом 180 календарних днів матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі до 75 процентів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з підпунктом «з» пункту 1статті 30 Закону України «Про зайнятість населення» виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку їх виплати.

Приписами пункту «ж» частини 1статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що держава гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні: включення періоду перепідготовки та навчання нових професій, участі в оплачуваних громадських роботах, одержання допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу.

Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III (далі - Закон №1533-III), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем).

Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється як сума періодів, протягом яких особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та сплачувала страхові внески особисто або через рахунки роботодавця та роботодавцем.

Період, протягом якого застрахована особа була звільнена відповідно до цього Закону від сплати страхових внесків або отримувала виплати за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій усіх видів, включається до страхового стажу.

До страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, до стажу роботи, що дає право на пенсію зараховується, зокрема, періоди одержання допомоги по безробіттю.

Згідно з записами №21, 22 трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , з 20.09.1999 по 17.03.2000 позивач отримував допомогу по безробіттю.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 10/128/01-35-24 від 16.02.2024 Костянтинівського міського центру зайнятості, що за змістом відповідає записам 21, 22 трудової книжки позивача.

За наведеного, суд дійшов висновку, що період отримання допомоги по безробіттю у період з 20.09.1999 по 17.03.2000, також підлягає зарахуванню до загального страхового стажу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області від 19.08.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№ 1058-IV від 09.07.2003 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з метою поного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 серпня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 05 серпня 1985 року по 25 вересня 1989 року та періоду знаходження на обліку в Центрі зайнятості з 20 вересня 1999 року по 17 березня 2000 року.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією від 01 вересня 2024 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-80, 159, 160,171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19 серпня 2024 року №14 про відмову в призначенні пенсії, ОСОБА_1 на підставі його заяви від 12 серпня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 12 серпня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 05 серпня 1985 року по 25 вересня 1989 року та періоду знаходження на обліку в Центрі зайнятості з 20 вересня 1999 року по 17 березня 2000 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) 96 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош