Справа № 420/27266/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНА ДОМУС" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БОНА ДОМУС" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000135/2 від 25.08.2024 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24.08.2024 р. позивачем було подано до митниці МД № 24UА28U2 для оформлення вантажу - товар № 1: прямокутний плаский виріб без сполучення з іншими матеріалами, не самоклейний гнучкий, складається з двох зовнішніх шарів, гнучкий, не самоклейний, з малюнками та текстом з обох боків, підставка під гаряче розміром 98см*58см - 78750 шт.; товар № 2: білизна столова, підставка під гарячий посуд, являє собою плаский виріб, прямокутної форми, непрозорий, гнучкий, не самоклейний, з трьохшарового матеріалу: 1-лицьовий шар з полімерного непористого матеріалу, який видно у поперечному перерізі, з поліпропілену; 2-середній шар з полімерного непористого матеріалу, який видно у поперечному перерізі, з поліолефінів; 3-шар нетканого матеріалу, білого кольору з синтетичних волокон з поліпропилену вибівна/друкована, з поверхневою щільністю 410±26 г/м2, нетканий матеріал повністю покритий з одного боку, підставка під гаряче розміром 0,98*0,58 м*150 шт/уп - 41100 шт., торговельна марка BONA DOMUS, країна виробництва - Китай, виробник товарів GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO.,LTD. Під час декларування товару позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 25.08.2024 р. № UA500020/2024/000135/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ТОВ "БОНА ДОМУС" числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Ухвалою від 02.09.2024 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

19.09.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що декларантом до митниці було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товарів від 24.08.2024 р. № 24UA28U2. Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Разом з цим відповідно до умов п.7.1 контракту, товар постачається упакованим. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. У поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952 внесені коди товарів на рівні десяти знаків, які не відповідають задекларованому коду товарів згідно УКТЗЕД. Також у відповідній графі зазначеної декларації країни відправлення містяться відомості про номер документу: QG24-6001F01, який відповідає номеру інвойсу, що надано до митного оформлення, з датою, який на дату видачі цієї декларації не існував, так як дата інвойсу, наданого до митного оформлення - 17.06.2024 р., а дата декларації країни відправлення - 14.06.2024 р. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) переклад українською мовою декларації країни відправлення. 25.08.2024 р. митним органом отримано лист уповноваженої особи щодо відмови надання витребуваних документів у повному обсязі. Також, в якості додаткових документів надано переклад листа виробника від 17.06.2024 р., переклад експортної митної декларації товарів від 14.06.2024 р. № 40957952, проформу-інвойс від 14.06.2024 р. № QG24-6001F01 та зазначено у листі, що до моменту виставлення інвойсу від 14.06.2024 р. імпортер отримав проформу-інвойс від 14.06.2024 р. з тим самим номером, а в подальшому був виданий інвойс від 17.06.2024 р. № QG24-6001F01, за яким була здійснена відповідна банківська оплата. Але у відповідному полі (гр.70): Призначення платежу) наданого разом з митною декларацією банківського платіжного документа від 06.08.2024 р. № 30 міститься інформація: INVOICE QG24-6001F, тобто номер не відповідає номеру інвойсу, наданого до митного оформлення. Також умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.10.2019 р. № 1 (з додатком) не передбачено надання імпортеру товару проформи-інвойсу від продавця товару. Таким чином, вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, розбіжності не спростовано. Тому митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на викладене, оскаржуване рішення є правомірним і підстави для його скасування відсутні.

19.09.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ній обставин, оскільки надані до митного оформлення документи не містили жодних розбіжностей та підтверджували всі складові митної вартості поставленого товару.

24.09.2024 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує на правомірність рішення про коригування митної вартості, оскільки позивачем не доведено задекларовану за першим методом ціну товару.

Ухвалою від 17.10.2024 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.10.2024 р. між компанією GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO., LTD (Продавець) та ТОВ "БОНА ДОМУС" (Покупець) укладено контракт № 1, за умовами якого продавець продає, а покупець купує промислові товари, а також товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальника), які є невід`ємною частиною даного контракту (п.1.1 контракту).

Пунктом 3.1 контракту встановлено, що загальна сума контракту становить 450000 USD США.

Відповідно до п.4.1 контракту продавець поставляє товар, який продається згідно даного контракту, на умовах FOB-SHEKOU CHINA Китай або на інших умовах поставки, зазначених в інвойсі.

Приписами п.5.1.3 контракту передбачено, що оплата за товар може бути здійснена до їх отримання (передплата), а також допускається відстрочка платежів до 30 календарних днів, відповідно до інвойсів. Оплата вартості товару може здійснена покупцем з моменту виставлення вимоги продавцем на протязі 14 днів. Дія цього пункту вступає в силу якщо інше не встановлено інвойсом, а також в разі якщо за час дії цього контракту у покупця виникне заборгованість перед продавцем.

Згідно п.7.1 контракту товар повинен бути промаркований, завантажений і упакований так, щоб виключити псування або знищення його на весь період постачання до прийому товару покупцем.

30.12.2021 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до контракту, якою, серед іншого, п.5.1.3 викладено в наступній редакції: "Оплата за товари може бути здійснено до їх отримання (передплата), а також допускається відстрочка платежів до 160 календарних днів, відповідно до інвойсів. Оплата вартості товару може здійснена покупцем з моменту виставлення вимоги продавцем на протязі 14 днів. Дія цього пункту вступає в силу якщо інше не встановлено інвойсом, а також в разі якщо за час дії цього контракту у покупця виникне заборгованість перед продавцем".

На виконання умов контракту компанією GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO., LTD поставлено ТОВ "БОНА ДОМУС" товар, а саме: № 1 - прямокутний плаский виріб без сполучення з іншими матеріалами, не самоклейний гнучкий, складається з двох зовнішніх шарів, гнучкий, не самоклейний, з малюнками та текстом з обох боків, підставка під гаряче розміром 98см*58см - 78750 шт.; № 2 - білизна столова, підставка під гарячий посуд, являє собою плаский виріб, прямокутної форми, непрозорий, гнучкий, не самоклейний, з трьохшарового матеріалу: 1-лицьовий шар з полімерного непористого матеріалу, який видно у поперечному перерізі, з поліпропілену; 2-середній шар з полімерного непористого матеріалу, який видно у поперечному перерізі, з поліолефінів; 3-шар нетканого матеріалу, білого кольору з синтетичних волокон з поліпропилену вибівна/друкована, з поверхневою щільністю 410±26 г/м2, нетканий матеріал повністю покритий з одного боку, підставка під гаряче розміром 0,98 * 0,58 м * 15 0шт/уп - 41100 шт., торговельна марка BONA DOMUS, країна виробництва - Китай, виробник товарів GUANGZHOU GOOD PLASTIC PRODUCTS CO.,LTD.

24.08.2024 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 24UA28U2. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 17.06.2024 р. № QG24-6001F01-453; рахунок-фактуру (інвойс) від 17.06.2024 р. № QG24-6001F01; коносамент від 14.06.2024 р. MWSKODE24061584FD; навантажувальний документ від 20.08.2024 р. № DOL00000475; декларацію про походження товару від 17.06.2024 р. № QG24-6001F01; банківський платіжний документ від 06.08.2024 р. № 30; прайс-лист від 17.06.2024 р. б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 10.10.2024 р. № 1; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.12.2021 р. № 1; лист виробника від 17.06.2024 р.; копію митної декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952.

За результатами перевірки МД № 24UA28U2 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 24.08.2024 р., в якому вказано, що подані до митного оформлення документи містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та витребувано додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 23.08.2024 р. № 25/08/1 позивач додатково надав проформу-інвойс від 14.06.2024 р. № QG24-6001F01, переклад листа виробника, переклад експортної декларації країни відправлення та повідомив, що інших документів надаватися не буде.

25.08.2024 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000135/2, відповідно до якого визначено вартість товару № 1 - 2,5675 дол. США/кг, ніж заявлено декларантом 1,1480 дол. США/кг, товару № 2 - 5,6303 дол. США/кг, ніж заявлено декларантом 1,1813 дол. США/кг.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Разом з цим відповідно до умов п.7.1 контракту, товар постачається упакованим. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів. У поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952 внесені коди товарів на рівні десяти знаків, які не відповідають задекларованому коду товарів згідно УКТЗЕД. Також у відповідній графі зазначеної декларації країни відправлення містяться відомості про номер документу: QG24-6001F01, який відповідає номеру інвойсу, що надано до митного оформлення, з датою, який на дату видачі цієї декларації не існував, так як дата інвойсу, наданого до митного оформлення - 17.06.2024 р., а дата декларації країни відправлення - 14.06.2024 р. Вказане унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 4) переклад українською мовою декларації країни відправлення. 25.08.2024 р. митним органом отримано лист уповноваженої особи щодо відмови надання витребуваних документів в повному обсязі. Також, в якості додаткових документів надано переклад листа виробника від 17.06.2024 р., переклад експортної митної декларації товарів від 14.06.2024 р. № 40957952, проформу-інвойс від 14.06.2024 р. № QG24-6001F01 та зазначено у листі, що до моменту виставлення інвойсу від 14.06.2024 р. імпортер отримав проформу-інвойс від 14.06.2024 р. з тим самим номером, а в подальшому був виданий інвойс від 17.06.2024 р. № QG24-6001F01, за яким була здійснена відповідна банківська оплата. Але у відповідному полі (гр.70): Призначення платежу) наданого разом з митною декларацією банківського платіжного документа від 06.08.2024 р. № 30 міститься інформація: INVOICE QG24-6001F, тобто номер не відповідає номеру інвойсу, наданого до митного оформлення. Також умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) від 10.10.2019 р. № 1 (з додатком) не передбачено надання імпортеру товару проформи-інвойсу від продавця товару. Зазначене може свідчити про підробку документів. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, розбіжності не спростовано. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим і становить: товару № 1 - 2,5675 дол. США/кг (МД від 20.08.2024 р. № UA209230/2024/076739), ніж заявлено декларантом 1,1480 дол. США/кг, товару № 2 - 5,6303 дол. США/кг (МД від 30.03.2024 р. № UA500020/2024/003122), ніж заявлено декларантом 1,1813 дол. США/кг.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 25.08.2024 р. № UA500020/2024/000135/2, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2024/000310.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості протиправним, позивач звернувся до суду із позовною заявою про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що надані позивачем документи містять розбіжності:

- не надано документів щодо вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

- у поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952 містяться відомості про код товару на рівні десяти знаків, який не відповідає задекларованому коду товару згідно УКТЗЕД, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою;

- у декларації країни відправлення містяться відомості про номер документу: QG24-6001F01, який відповідає номеру інвойсу, що надано до митного оформлення, з датою, який на дату видачі цієї декларації не існував, так як дата інвойсу, наданого до митного оформлення - 17.06.2024 р., а дата декларації країни відправлення - 14.06.2024 р.;

- до митного оформлення надано проформу-інвойс від 14.06.2024 р., що не передбачено умовами контракту;

- у платіжному документі від 06.08.2024 р. № 30 міститься інформація про INVOICE QG24-6001F, однак даний номер не відповідає номеру інвойсу, наданого до митного оформлення;

- не надано на вимогу митного органу виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Стосовно ненадання документів щодо вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає наступне.

Згідно п.4.1, контракту від 10.10.2019 р. № 1 продавець поставляє товар, який продається згідно даного контракту, на умовах FOB-SHEKOU CHINA Китай або на інших умовах поставки, зазначених в інвойсі.

Пунктом п.7.1 контракту передбачено, що товар повинен бути промаркований, завантажений і упакований так, щоб виключити псування або знищення його на весь період постачання до прийому товару покупцем.

Відповідно до інвойсу від 17.06.2024 р. № QD24-6001F01 умови поставки CFR-ODESA, UKRAINE.

Згідно правил Інкотермс термін CFR (Cost and Freight (... named port of destination)) (вартість і фрахт (... назва порту призначення)) означає, що поставка здійснена продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення. Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (фактурна вартість ) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту призначення.

Відповідно до ст.А.9 "Перевірка - упаковка - маркування Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

З викладеного слідує, що як за умовами контракту, так і за умовами поставки CFR обов`язок маркування, пакування покладається на постачальника товару та при поставці товару витрати з пакування, маркування, включено до вартості товару.

Окрім цього, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 "Процедура митної декларації" має бути зазначено "ZZ32", в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої декларантом, зазначено "ZZ00" (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування, маркування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару, та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Таким чином, в даному випадку вартість маркування, пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару, оскільки вони вже включені постачальником до вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.01.2019 р. у справі № 815/6794/17, від 18.12.2019 р. у справі № 160/8775/18, від 06.02.2020 р. у справі № 520/10709/18, від 16.07.2020 р. у справі № 804/3632/17, від 17.01.2023 р. у справі № 0440/5532/18, від 07.02.2023 р. у справі № 815/6775/17, від 21.03.2023 р. у справі № 815/5817/17.

Стосовно посилань відповідача на те, що у поданій до митного оформлення декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952 містяться відомості про код товару на рівні десяти знаків, який не відповідає задекларованому коду товару згідно УКТЗЕД, то суд зазначає, що у графі 33 митної декларації вказується код товару згідно з УКТЗЕД - Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності. При цьому експортна декларація країни виробника - це документ, оформлений в країні експорту товару, в даному випадку в Китаї, у відповідності до законодавства Китаю, без застосувань норм українського законодавства, зокрема УКТЗЕД. Отже, коди товару в зазначених вище документах визначаються за різними правилами, тому відмінність кодів не можна вважати за розбіжність.

Щодо тверджень відповідача про відображення в декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952 відомостей про номер документу: QG24-6001F01, який відповідає номеру інвойсу, який надано до митного оформлення, з датою, який на дату видачі цієї декларації не існував, суд зазначає, що позивачем було повідомлено митницю що до моменту виставлення інвойсу 14.06.2024 р. імпортер отримав проформу-інвойс від 14.06.2024 р. з тим самим номером, а в подальшому було видано інвойс від 17.06.2024 р., за яким була здійснена оплата згідно платіжної інструкції в іноземній валюті від 06.08.2024 р. № 30.

На підтвердження даних пояснень позивачем було додатково надано митному органу проформу-інвойс від 14.06.2024 р. № QG24-6001F01.

З викладеного слідує, що в декларації країни відправлення від 14.06.2024 р. № 40957952 зазначено номер не інвойсу, а проформи-інвойсу, який датовано 14.06.2024 р., а тому жодних розбіжностей у датах декларація країни відправлення не містить.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що умовами контракту не передбачено отримання проформи-інвойсу, оскільки позивач надав проформу-інвойс на вимогу митного органу щодо надання додаткових документів з метою спростування розбіжностей, вказаних відповідачем у повідомленні від 24.08.2024 р. за результатами перевірки МД № 24UA28U2. При цьому надання документа, який не передбачений контрактом, не є обставиною, яка вказує на розбіжність чи можливу підробку, так як проформа-інвойс за своєю сутністю є попереднім рахунком, який може в подальшому бути повністю продубльований (бути тотожним) виставленому інвойсу або містити в собі іншу суму в залежності від об`єму товару, який був поміщений до контейнеру (чи весь товар помістився), ваги (чи не відбулось навантаження понаднормово), вартості доставки (відповідно до умов конкретно цієї поставки за доставку сплачував продавець та її вартість могла бути скоригована в залежності від часу відправки, викуплених місць на судні, його маршруті та інше).

У проформі-інвойсі від 14.06.2024 р. № QG24-6001F01 є посилання на контракт від 10.10.2019 р. № 1, а відображені у ньому відомості щодо продавця, покупця, юридичних адрес, умов поставки, назви товару, його кількості та ціни повністю співпадають з відомостями інвойсу від 17.06.2024 р. QG24-6001F01 і не містять розбіжностей.

Стосовно зауважень відповідача про те, що у полі гр.70 "Призначення платежу" платіжної інструкції в іноземній валюті від 06.08.2024 р. № 30 міститься інформація: INVOICE QG24-6001F, тобто, номер не відповідає номеру інвойсу, наданого до митного оформлення, то суд вказує на те, що позивачем при митному оформлені було надано лист від 23.08.2024 р. № 23/20-2, адресований ПаТ "Креді Агріколь Банк" щодо допущеної технічної помилки при складанні платіжної інструкції при оплаті цієї поставки в частині зазначення номеру інвойсу, яка виразилась у двох останніх цифрах "01". Даний лист надавався з відміткою банку про його прийняття та отримання.

Вказана технічна помилка була виявлена позивачем ще до подачі МД № 24UA28U2 та відповідачу були надані відповідні документи з цього приводу.

Тому суд вважає ці зауваження безпідставними, оскільки вони не впливають на митну вартість товару.

Доводи відповідача про ненадання декларантом виписки з бухгалтерської документації суд не бере до уваги виходячи з наступного.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким чином саме інвойс є первинним документом, оскільки у ньому відображено відомості про господарську операцію.

Згідно правил бухгалтерського обліку відображення товарів у регістрах обліку визначається лише за фактом переходу права власності на нього. Ця подія має бути документально оформлена. Для імпортних операцій таким документом є митна декларація, у якій міститься вичерпна інформація щодо ввезеного на митну територію України товару: фіксується ціна товару, кількість, загальна сума (ураховуючи курс).

З огляду на викладене, первинними документами, на підставі яких в обліку відображається придбання товару (ввезеного на митну територію України), є митна декларація, складена з дотриманням встановлених законодавством вимог та яка фіксує господарську операцію із взяття підприємством зобов`язання у сумі нарахованих митних платежів та інвойс, який входить до переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів згідно ч.2 ст.53 МК України.

Тому виписка з бухгалтерської документації не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Твердження відповідача про ненадання декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, суд вважає безпідставними, так як, по-перше, декларантом надавалися при митному оформленні прейскурант (прайс-лист) від 17.06.2024 р., специфікації між позивачем та постачальником не укладалися, а каталоги у позивача відсутні, у зв`язку з чим вимога про надання документів, яких не існує, є неправомірною; по-друге, такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 25.08.2024 р. № UA500020/2024/000135/2 відповідачем використано для коригування митної вартості товарів МД від 20.08.2024 р. № UA209230/2024/076739, від 30.03.2024 р. № UA500020/2024/003122.

В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 25.08.2024 р. № UA500020/2024/000135/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 25.08.2024 р. № UA500020/2024/000135/2, а тому позовні вимоги ТОВ "БОНА ДОМУС" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "БОНА ДОМУС", то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 8483,70 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНА ДОМУС" (65031, м.Одеса, вул.Промислова, буд.40, ) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 25.08.2024 р. № UA500020/2024/000135/2.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНА ДОМУС" (65031, м.Одеса, вул.Промислова, буд.40, ) судовий збір у сумі 8483 (вісім тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко