Справа № 448/633/24
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

448/633/24 2-а/441/19/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04.11.2024 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яворської Н.І.

за участі секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Топія Романа Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.04.2024 звернувся у Мостиський районний суд Львівської області з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №01764756 від 28.03.2024, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, мотивуючи тим, що постанова є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням законодавства.

Ухвалою судді від 12.04.2024 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 10.07.2024 вищеозначену справу направлено за підсудністю до Городоцького районного суду Львівської області.

07.08.2024 вищеозначена справа надійшла до суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана на розгляд судді Яворської Н.І.

Ухвалою судді від 08.08.2024 означену справу прийнято до розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №01764756 від 28.03.2024.

Представник позивача адвокат Тиндик Р.В. просить про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №01764756 від 28.03.2024, якою ОСОБА_1 піддано адмінстягненню за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн., мотивуючи тим, що жодних доказів вчинення останнім інкримінованого адмінправопорушення не надано, а з огляду на п.п. «в» п. 2.3. розділу 2 ПДР України дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, під час виконання обов`язку із захисту України отримав вогнепальне осколкове множинне поранення: наскрізне нижньої третини лівого передпліччя з вогнепальним уламковим переломом променевої кістки, сліпе правого стегна, вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої нижньої кінцівки, відсутність лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна, а подія мала місце в населеному пункті, за таких обставин, ОСОБА_1 мав право не пристібатися у населеному пункті під час керування автомобілем.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належно, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

За положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи до суду не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 і 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обстави, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №11764756 від 28.03.2024 ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч. 5 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 28.03.2024 о 11.44 год. у с. Бортятин, вул.. Центральна, 9, Яворівського району, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. в) ПДР України.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові серії ЕНА №11764756 від 28.03.2024 відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідачем суду належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не надано.

Окрім цього, положеннями п. 2.3. в) ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобі.

ОСОБА_1 , як видно із копії посвідчення серія НОМЕР_1 від 12.05.2023 та довідки № 1291 командира в/ч НОМЕР_2 від 13.07.2022 (а.с.5, 10), є інвалідом війни ІІ групи, під час виконання обов`язку із захисту України отримав вогнепальне осколкове множинне поранення: наскрізне нижньої третини лівого передпліччя з вогнепальним уламковим переломом променевої кістки, сліпе правого стегна, вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої нижньої кінцівки, відсутність лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна.

Із змісту оскаржуваної постанови убачається, що подія мала місце в населеному пункті с. Бортятин Яворівського району Львівської області.

З аналізу наведених документів, суд вважає, що ОСОБА_1 мав право не пристібатися у населеному пункті під час керування транспортним засобом.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в т.ч. скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи вищенаведене, що відповідачем не доведено правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №11764756 від 28.03.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 132, 134, 139, 143, 241-246, 255, 286 КАС України ст.ст. 9, 245, 247, 258, 283, 285 КУпАП, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №01764756 від 28.03.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 за ст. 121-5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.11.2024.

Суддя Яворська Н.І.