Справа № 522/19596/24
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/299/24
УХВАЛА

08 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеського університету внутрішніх справ, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 07.11.2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського університету внутрішніх справ, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», про захист прав споживачів.

Матеріали справи суддя отримала 08.11.2024 року.

Дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку, що остання не може бути прийнята до її розгляду у порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справаце переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, у яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу;

16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Одеського університету внутрішніх справ, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», про захист прав споживачів, а саме просить визнати протиправність дій Одеського державного університету внутрішніх справ щодо ОСОБА_1 , визначеною у відмові перерахунку витрат комунальних послуг пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі освіти зі специфічними умовами навчання; зобов`язати Одеський державний університет внутрішніх справ перерахувати нараховану суму коштів з урахуванням не отриманих комунальних послуг, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі освіти зі специфічними умовами навчання ОСОБА_1 ; стягнути з Одеського державного університету внутрішніх справ моральну шкоду у розмірі 15 182,10 грн.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, критеріями розмежування між справами адміністративного та цивільного судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У даному випадку позивач пред`явив позов до юридичної особи, яка не є суб`єктом владних повноважень та спір стосується житлових правовідносин з приводу комунальних нарахувань.

Тому, з урахуванням наведеного суб`єктного складу сторін у справі, вказаний спір повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Проте, в порушення вказаних положень закону ця позовна заяви подана до Приморського районного суду м. Одеси для її розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського університету внутрішніх справ, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», про захист прав споживачів, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На виконання вимог ч. 6 ст. 170 КАС України роз`яснити позивачу, що розгляд даного позову повинен здійснюватися за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 170, 241-243, 248, 294 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського університету внутрішніх справ, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», про захист прав споживачів.

Роз`яснити право позивача на звернення в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Копію ухвали разом із позовними матеріалами надіслати позивачу. Копію позовної заяви залишити в матеріалах справи.

Суддя Л.В. Домусчі