Справа № 211/6890/24
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/6890/24
Провадження № 2-а/211/54/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Бірж Д.В.,

за участю:

представника позивача Порхун В.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката Вишневського А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Відділу № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

встановив:

01.11.2024 року представник Відділу № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Порхун В.О. звернулась до суду з позовною заявою до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на шість місяців.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2024 рок прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

11.11.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Вишневського А.А. надійшов Відзив на позовну заяву, в якій він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність.

У судовому засіданні представник позивача Порхун В.О. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні за участю захисника адвоката Вишневського А.А. , заперечував проти задоволення позову.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Вишневський А.А. просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та на доводи, вказані ним у Відзиві на позов.

Вислухавши представника позивача, відповідача з представником, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Частинами 11-12 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ч. 13 ст. 289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 13 ст. 289 КАС України передбачено перелік підстав, за яких можливо продовжити строк затримання іноземців та осіб без громадянства, який є вичерпним та широкому тлумаченню не підлягає.

Згідно з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2024 року адміністративний позов Відділу № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській областіу справі №211/2988/24 задоволено, ухвалено затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Вказане рішення про примусове видворення за межі території України є чинним та підлягає до виконання.

Як встановлено на час постановлення судового рішення та не заперечується сторонами на час розгляду справи у суді, відповідач ОСОБА_1 не має жодного документу, який би підтвердив його особу, дій на їх відновлення або отримання статусу біженця чи особи, яка потребує тимчасового захисту, він не подавав.

Зазначені обставини станом на 12.11.2024 року не змінилися в сторону отримання будь-якої підтверджувальної інформації щодо особи ОСОБА_1 , чи його громадянства.

Як встановлено судом, 16.05.2024 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області направило лист до Посольства Республіки Вірменія в Україні, про здійснення ідентифікації особи та підтвердження чи спростування факту належності до громадянства Республіки Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшою видачою свідоцтва на повернення на батьківщину для перетину кордону з метою реалізації примусового видворення з території України та повернення до країни походження.

07.06.2024 року від Посольства Республіки Вірменія, надійшла відповідь, що для надання свідоцтва на повернення на батьківщину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно надати заповнену та підписану ним оригінал заяви - анкети, а також інформацію про представника (ФІО та номер посвідчення), який має отримувати вищезазначене свідоцтво.

Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, неодноразово направляло листи, з проханням посприяти у заповненні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідної заяви анкети.

Від Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, надходили відповіді, про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від заповнення вказаного документу.

10.09.2024 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області направило повідомлення на адресу Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням опитати поміщених іноземних громадян, у тому числі громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наслідками чого 12.09.2024 року було складено акт опитування іноземця або особи без громадянства, яка перебуває в ПТПІ, де ОСОБА_4 , на запитання чи є родичі, знайомі в Україні повідомив, що є цивільна дружина. В Україну прибув в лютому 2019 року з метою пошуку роботи. Бажання повернутися на батьківщину не має. На питання, чи готовий співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення з України, ОСОБА_4 , повідомив, що відмовляється співпрацювати з ГУ ДМС, бажає звернутися до посольства для отримання документів щоб покинути територію України. На питання, чи є фінансова забезпеченість для того щоб була можливість звернутися до посольства та і подальшому виїхати за територію України, ОСОБА_4 , відповів, що не може офіційно підтвердити, що в нього є кошти, але питання з отримання коштів може вирішити. Скільки коштів, де саме він планує їх взяти і коли ОСОБА_4 , не відповів. ОСОБА_4 , було запропоновано заповнити заяву анкету для отримання СНВ в Посольстві Вірменія на що останнім надано відповідь «Я відмовляюсь заповнювати заяву анкету, оскільки хочу поїхати сам до Посольства».

Отже судом встановлено, що громадянин Республіки Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України перебуває незаконно, добровільно покидати територію України не бажає, оригінали документів, що посвідчують його особу та законність перебування на території України не має.

Під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення примусового видворення особи.

При цьому на позивача покладено обов`язок висвітлити, які дії або заходи вживалися для ідентифікації іноземця або особи без громадянства.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі - органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі - СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання регламентовано Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

Зі змісту пункту 1 розділу VI Інструкції видно, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач по справі належним чином виконував свої обов`язки щодо ідентифікації відповідача по справі, звертався безпосередньо до Посольства Республіки Вірменія.

Заходи щодо ідентифікації та забезпечення примусового видворення не завершено у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від співпраці під час процедури його ідентифікації.

Без належної ідентифікації особи відповідача та виготовлення необхідних виїзних документів фактично є неможливим перетин ним державного кордону України та є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з`ясованим.

Таким чином, наведене свідчить про те, що позивачем вживалися організаційні заходи для ідентифікації особи відповідача, які не дали бажаних результатів та зумовили необхідність подальшого його затримання із вказаною метою.

Також вимоги позивача викладені у позові не порушують максимального строку затримання іноземців та осіб без громадянства у ПТПІ, встановленого частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та частиною 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного суд урахував, що відповідач є нелегальним мігрантом, поміщеним з метою забезпечення примусового видворення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, а процедура примусового видворення потребує додаткового часу у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від співпраці під час процедури його ідентифікації.

Враховуючи, що відповідач затриманий 09.05.2024 року, то у відповідності до ч. 4 ст. 30 зазначеного закону, наявні підстави для продовження строку його затримання до 09.05.2025 року.

Верховним Судом в постанові від 17.01.2019 у справі №743/1240/17 висловлено наступну позицію: чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Така практика покликана стимулювати позивачів до активних дій щодо видворення відповідача у встановлений законом 6-місячний строку за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням іноземців за рахунок державного бюджету.

Отже на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача у зв`язку з тим, що до теперішнього часу інформації щодо підтвердження його особи чи його громадянства з боку республіки Вірменія не отримано, що робить неможливим проходження процедури ідентифікації особи як іноземця чи реадмісію особи у зазначений строк, або прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, що об`єктивно впливає на строки його затримання.

Тому, суд вважає необхідним ще раз звернути увагу сторін на приписи ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», яка передбачає:

- аб. 1 ч. 4 ст. 30 Закону: іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців ;

- аб. 2 ч. 4 ст. 30 Закону: у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Таким чином, згідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк затримання ОСОБА_1 ,підлягає продовженню до 09.05.2025.

Відповідно до ст. 139, ст. 289 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 243, 288, 289, 371 КАС України, суд-

ухвалив:

позов Відділу № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на шість місяців - з 09.11.2024 року по 09.05.2025 року .

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко