Справа № 320/3310/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року № 320/3310/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А.Б., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної прокуратури, в якому просить:

- визнати протиправним, незаконним та скасувати наказ керівника Київської обласної прокуратури від 28.07.2023 № 304к про звільнення з посади прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді управління підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах прокуратури Київської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (п.п. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури);

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді управління підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Київської обласної прокуратури або на іншій рівнозначній посаді;

- стягнути з Київської обласної прокуратури на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2023, виходячи із суми середньої заробітної плати, зазначеної у позовній заяві;

- допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 , на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді управління підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Київської обласної прокуратури або на рівнозначній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, яке обґрунтовує тим, що позивач була службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За правилами ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

В даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України із урахуванням норм, передбачених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" КАС України.

Щодо посилань представника відповідача на те, що позивачка була службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, суд зазначає, що відповідно до примітки ст. 5-1-3 Закону України «Про запобігання корупції», до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, зокрема, віднесено прокурорів, слідчих і дізнавачів, керівників, заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах прокуратури Київської області, юрисдикція якої не поширюється на всю територію України. А тому позивачка не є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

У своєму клопотанні представник відповідача не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень сторін щодо суті спору.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд на даний час не вбачає необхідності у наданні пояснень сторонами у зазначеній справі, а тому дійшов висновку, що підстави для її розгляду за правилами загального позовного провадження відсутні. У зв`язку з чим відсутні і підстави для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи суд дійшов висновку про необхідність витребування у відповідача додаткових доказів по справі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 80, 248, 256, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

2. Зобов`язати Київську обласну прокуратуру надати суду:

- належним чином засвідчену копію наказу про звільнення позивачки з органів прокуратури від 17.04.2020 № 156;

- письмові пояснення: у зв`язку з чим було здійснено запис № 14 у трудовій книжці позивачки від 22.04.2020.

3. Витребувані судом докази, скріплені електронним цифровим підписом, надіслати на електронну адресу суду: або направити за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26а, 4 поверх протягом семи днів з моменту отримання копії даної ухвали.

4. Копію ухвали направити відповідачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Діска А.Б.