Справа № 520/32117/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. №520/32117/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 02.10.2023 №534 про застосування до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 25.10.2021 №1442 о/с про звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

- поновити з 25.10.2023 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати на виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками службового розслідування оспорюваними наказами позивача передчасно фактично визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Звертає увагу, що обвинувальний вирок у відповідному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України відсутній, а отже підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності також відсутні. Вважає, що Наказ Департаменту патрульної поліції від 02.10.2023 за № 534 суперечить приписам ч. 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту, оскільки, на думку позивача, до дисциплінарної відповідальності поліцейського може бути притягнуто лише одночасно з притягненням до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності; Наказ Департаменту патрульної поліції від 25.10.2021 за №1442 о/с є протиправним з огляду на те, що є похідним від Наказу від 02.10.2023 за № 534 і ним реалізоване незаконне звільнення позивача. Вказує, що рішення відповідача щодо звільнення позивача зі служби в поліції підлягають скасуванню з поновленням позивача на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Представником Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що доводи, наведені позивачем у позовній заяві, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства. Звертає увагу, що позивач є працівником правоохоронного органу та представником влади, і, нехтуючи цінностями, які ОСОБА_1 присягнув захищати, вчинив дисциплінарний проступок, що підтверджено матеріалами службового розслідування, а отже спірні накази є правомірними. Вважає, що до позивача обґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а тому відсутні підстави для скасування спірних наказів судом та задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, позивач проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з присвоєнням спеціального звання старшого лейтенанта.

Із спецповідомлення старшого інспектора-чергового відділу чергової служби управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Харківській області ДПП) старшого лейтенанта поліції Коваленко Ю.В. стало відомо, що 10.08.2023 о 14.55 по вулиці Гвардійців-Широнінців, 121-А у місті Харкові водій - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з паркувального майданчику «АТБ-маркет» не надав перевагу в русі транспортному засобу DODGE JOURNEY, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. Останній перебуває на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу HYUNDAI SONATA загинув на місці. Така подія зареєстрована в інформаційно - комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) (далі - ІПНП) Харківським районним управлінням поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області) від 10.08.2023 за № 12241.

Наказом т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 11.08.2022 за № 432, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», та абзацу першого пункту 2 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 за № 893, утворено дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Наказом начальника УПП в Харківській області ДПП від 25.08.2023 за №453 продовжено строк службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 08.09.2023, який затверджено Начальником УПП в Харківській області ДПП Стрижак А. 08.09.2023 (а.с. 140-170).

Дисциплінарною комісією у висновку від 08.09.2023 встановлено, що безпосередньо ОСОБА_3 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого і восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, п. 8.7.3 «е», 8.10, 12.4 та 12.5 Правил дорожнього руху та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня його вини своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який унеможливлює подальше проходження служби в поліції, вчинив дії які підривають авторитет правоохоронного органу, а тому необхідно застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з частиною шостою статті 20 Дисциплінарного статуту дисциплінарною комісією вирішено порушити перед начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу ОСОБА_4 клопотання про застосування відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Враховуючи зазначені висновки, керівником УПП в Харківській області ДПП Стрижак А. начальнику Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 направлено клопотання про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відносно інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту (а.с. 171-174).

На підставі встановлених службовим розслідуванням обставин та зібраних матеріалів начальником ДПП видано Наказ від 02.10.2023 за № 534 про застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, який реалізовано Наказом ДПП по особовому складу від 25.10.2023 за № 1442 о/с (а.с. 175 177).

Вважаючи свої права порушеними зазначеними наказами, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02.07.2015, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за № 2337-VIII.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VІІІ (далі також Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 580-VІІІ поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За приписами частини третьої статті 11 Закону № 580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами пунктів 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Зміст Присяги поліцейського за приписами ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" полягає у тому, що поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, серед іншого неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 за №1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських).

За приписами абзацу першого пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 цього ж Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 за № 2337-VIIІ (далі Дисциплінарний статут).

Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень: сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частинами 3, 4, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

За приписами частини восьмої статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За приписами частини першої ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Частиною другою цієї статті передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", Законом України «Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Згідно зі ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Аналогічні правові норми викладені у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі за текстом - Порядок № 893), відповідно до п.1 розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1-3 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку № 893 передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Як убачається з матеріалів справи, під час службового розслідування дисциплінарною комісією з метою з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10.08.2023 о 14.55 по вулиці Гвардійців Широнінців, 121-А у місті Харкові, листом УПП в Харківській області ДПП від 15.08.2023 за № 8667/41/14/02-2023, направлено запит до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві з приводу надання інформації про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за фактом ДТП та наявних копій документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

22.08.2023 за № 6778 до УПП в Харківській області ДПП надійшла відповідь з указаного управління, в якій зазначено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001641 від 10.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2023 приблизно о 14.39 інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП Бутенко К. О., керуючи автомобілем DODGE JOURNEY, номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Гвардійців Широнінців неподалік АТБ - маркету, розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 102-А, у напрямку вулиці Наталії Ужвій в місті Харкові, порушуючи вимоги пунктів 12.4, 12.5, 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306, перевищив швидкість руху, встановлену в межах населеного пункту та у житлових і пішохідних зонах, а також продовжив рух на заборонений сигнал світлофора, діючи необережно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не знизив швидкість та продовжив рух на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення передньою частиною свого автомобіля з лівою боковою частиною автомобіля марки HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виїхав на вулицю Гвардійців Широнінців з паркувального майданчика АТБ-маркету, розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 102-А на зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Внаслідок вказаної ДТП водій автомобіля HYUNDAI SONATA ОСОБА_2 загинув на місці.

10.08.2023 інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП Бутенка К.О. затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України.

11.08.2023 інспектору взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судці Ленінського районного суду міста Харкова від 11.08.2023 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 134200 гривень.

Під час службового розслідування позивачем надано пояснення, що 10.08.2023 приблизно о 14.40 на власному транспортному засобі він рухався по вулиці Гвардійців Широнінців в місті Харкові, поблизу «АТБ-маркет», який знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 102-А, без перевищення швидкості. Йому на зустріч рухався транспортний засіб HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 , який виїжджав з другорядної дороги та зупинився по середині перехрестя, що і спричинило ДТП. ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі DODGE JOURNEY, д.н.з. НОМЕР_3 , без порушень ПДР, пристебнутий паском безпеки, тверезий. Крім того, позивач зазначив, що рухався на зелений сигнал світлофора.

Проте, пояснення ОСОБА_1 спростовано відеозаписами з камери відеоспостереження, яка розміщена на будівлі «АТБ-маркет», відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції, поясненнями свідків та учасників події.

Так, переглядом відеозаписів, здійснених за допомогою портативних відеореєстраторів № 471571, №472894, №472039, № 476544 встановлено, що цивільні особи, які перебувають на місці події, повідомили, що один із водіїв (вказують на транспортний засіб DODGE) майже не збив людей, які переходили дорогу через пішохідний перехід. Крім того, водій транспортного засобу DODGE поводив себе нетактовно та грубив свідкам події.

07.09.2023 за № 1506вн/41/14/02-2023 до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення капітана поліції Карагаєва С.А. з проханням про долучення відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих на будівлі товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет», за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 102-А до матеріалів службового розслідування. Долученими відеозаписами зафіксовано цикли роботи світлофорних об`єктів за вказаною адресою.

29.08.2023 за № 9139/41/14/02-2023 направлено лист до Комунального підприємства «Харків-Сигнал» Департаменту інфраструктури Харківської міської ради з проханням направити циклограму роботи світлофорних об`єктів на вулиці Гвардійців Широнінців, 121-А міста Харкова.

04.09.2023 за № 7175 надійшла відповідь з вказаного підприємства з додатками: схема організації дорожнього руху та циклограма роботи світлофорного об`єкта.

Повторним дослідженням відеозапису з камери відеоспостереження, розташованої на будівлі «АТБ-маркет», за адресою: місто Харків, вулиця Гвардійців Широнінців, 102-А та аналізом циклограми роботи світлофорного об`єкта встановлено, що цикл роботи світлофору становить 1 хвилину.

З урахуванням поведінки учасників дорожнього руху (пішоходів та автомобілів) вказаного відеозапису та циклограми роботи світлофорних об`єктів, які регулюють дорожній рух на перехресті вулиці Гвардійців Широнінців, будинок № 102-А у місті Харкові встановлено, що режим роботи повторюється кожну хвилину, що дає можливість встановити регулювання дорожнього руху 10.08.2023 в момент ДТП, яке відбулося о 14.39.35.

Так, в період часу з 14.39.27 по 14.39.35 на світлофорному об`єкті, який регулює дорожній рух по вулиці Гвардійців Широнінців горів заборонний сигнал світлофора. Одночасно з цим водій автомобіля HYUNDAI виїжджав з паркувального майданчика «АТБ-маркет» в 14.39.30 на сигнал світлофора, який дозволяв йому рух.

Ділянка дороги, де відбулося ДТП, має по дві смуги в кожному напрямку руху, на якій були відсутні інші учасники дорожнього руху. Крім того, водій автомобіля HYUNDAI намагався уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування по вулиці Гвардійців Широнінців.

Отже, за результатом проведеного службового розслідування, на підставі наявних матеріалів, дисциплінарна комісія встановила, що 10.08.2023 близько 14.35 в світлий час доби інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи на вихідному дні, керував автомобілем DODGE JOURNEY, номерний знак НОМЕР_3 , неподалік «АТБ-маркет», що розташований по вулиці Гвардійців Широнінців, 102-А, у напрямку вулиці Наталії Ужвій в місті Харкові допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з лівою боковою частиною автомобіля HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виїхав на АДРЕСА_2 , унаслідок чого останній загинув на місці.

З матеріалів справи вбачається, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення дисциплінарною комісією врахововано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Так, дисциплінарною комісією врахововано, що згідно зі службовою характеристикою за час проходження служби на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо, а саме як працівник, який на достатньому рівні знає нормативно-правову базу, що регламентує діяльність Національної поліції, проте до виконання службових обов`язків відноситься не на належному рівні, розпорядження виконує лише під контролем. Допускає часткове невиконання наказів та доручень керівництва. За результати своєї праці не вболіває, розпочату роботу не завжди доводить до завершення. Часто намагається уникнути виконання покладених на нього завдань, власної ініціативи щодо несення служби не проявляє. В стосунках з громадянами не завжди ввічливий та тактовний.

Відповідно до пункту 1.2 посадової інструкції інспектора УШІ в Харківській області ДПП, затвердженої Наказом ДПП від 22.11.2018 за № 5217, із вимогами якої старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис 24.05.2021, у своїй діяльності інспектор керується Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, Положенням про Департамент патрульної поліції, затвердженим Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 за № 73 (зі змінами), цією інструкцією, іншими наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва, за винятком тих, що порушують Конституцію України та закони України, або є явно незаконними чи злочинними.

Крім того, дисциплінарною комісією враховано, що публікації про вказану ДТП розміщені в деяких телеграм-каналах, їх переглянула чисельна кількість користувачів, такі публікації містять негативні коментарі (а.с 134 139).

Як було зазначено вище, оскаржуваним Наказом 02.10.2023 за № 534 відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого і восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, п. 8.7.3 «е», 8.10, 12.4 та 12.5 Правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на особу рядового і начальницького складу дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

В даному випадку вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження, та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Присяги працівника поліції та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Порядком № 893, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Суд наголошує, що приписи пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Суд звертає увагу, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд зазначає, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем вимог закону або ж моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, що безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини суд дійшов висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Посилання позивача на порушення статті 62 Конституції України є необґрунтованими, оскільки суд не вирішує питання обґрунтованості такого обвинувачення в межах кримінального провадження.

Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час проведеного службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі позивача, та які також підтверджені в межах кримінального провадження №0001641.

Доводи позивача стосовно того, що сам факт притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження до прийняття судом відповідного рішення не може бути підставою для звільнення поліцейського зі служби ва поліції, суд відхиляє, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 05.03.2020 справа № 815/4478/16 від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі № 2140/1341/18.

Необхідно зазначити, що Верховним Судом сформовано правову позицію у цій категорії спорів, відповідно до якої реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни (постанови від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18, від 26.11.2020 у справі № 580/1415/19, від 30.08.2022 у справі 120/8381/20-а, від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а, від 14.03.2023 у справі № 320/1206/21, від 14 березня 2024 року у справі № 420/11778/22).

Суд ураховує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача хоч і прийнято в тому числі на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього за ознаками кримінального правопорушення, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X.v.Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C.v.the» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, провівши службове розслідування і встановивши беззаперечні докази вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відповідач не повинен чекати набрання законної сили рішенням суду про притягнення позивача до кримінальної/адміністративної відповідальності, щоб притягнути його до дисциплінарної відповідальності на підставі припису п.6 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII.

Так, згідно з п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Приписами частини 2 статті 16 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення або кримінального правопорушення є самостійною і окремою підставою припинення служби в поліції, визначеною п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, суд має на меті звернути увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Разом з цим, слід ураховувати, що на відміну від звільнення зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

В силу статей 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського.

Зазначені висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 19.04.2019 у справі №802/1172/17-а.

З огляду на те, що в ході службового розслідування відповідачем встановлено факт грубого порушення позивачем службової дисципліни, Правил етичної поведінки поліцейських, і, відповідно, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язань в частині неухильно дотримуватися нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, що призвело до дискредитації звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, пропорційно, неупереджено, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішень, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

В цій частині висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі №815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі №2140/1341/18, від 19 квітня 2021 року у справі №240/2677/20.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач обґрунтував правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства. Наведені ж позивачем доводи судом визнані необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставин у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

У контексті оцінки доводів учасників справи суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення у цій справі.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про поновлення на посаді - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко