Справа № 383/1344/24
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1344/24
Номер провадження 2-а/383/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренка В.В., за участю секретаря судового засідання Могиленко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гуленка Сергія Петровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 року ОСОБА_1 через представника адвоката Замшу Дмитра Дмитровича звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом (а.с.21-24), у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №479178 від 17.10.2024 року, винесену стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на його користь понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17.10.2024 року близько 9 год. рухався автомобілем RENAULT Express, державний номер НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вулиці Олександрійське шосе та поблизу будинку №6 працівник поліції подав йому вимогу зупинитися. Після зупинки на місці, на яке вказав поліцейський, останній наказав йому перепаркувати автомобіль на інше місце. Відразу підійшли працівники ТЦК, провели перевірку військово-облікових документів, після чого дали дозвіл рухатися далі. Однак, знову підійшов поліцейський, почав вимагати документи на право керування транспортним засобом. Лише на вимогу представився, як інспектор поліції ОСОБА_2 , однак документів, які посвідчують особу не пред`явив, у зв`язку з чим позивач розпочав запис розмови. На вимогу позивача проінформувати, що порушив, поліцейський повідомив про нібито порушення Правил дорожнього руху, а саме не пристебнутий ременем безпеки. Оскільки даного порушення не вчиняв, попрохав інспектора розпочати розгляд справи, надати докази порушення і підготував свої документи. У свою чергу ОСОБА_2 повідомив, що він нічого не зобов`язаний надавати, при цьому заявив, що позивач не надав вчасно йому документи для перевірки - посвідчення водія, документ про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування. Коли позивач почав передавати інспектору вказані документи, останній заявив, що вже запізно надавати документи, він нібито розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з ненаданням документів та почав роз`яснювати права. Користуючись своїми правами, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позивач заявив клопотання про ознайомлення його з документами та доказами по справі, однак інспектор ОСОБА_2 повідомив, що оскільки нібито не надав йому документів, ознайомлювати ні з чим він не буде. Крім того, позивач звертає увагу, що питання в частині нібито порушення ним користування ременями безпеки взагалі не розглядалося. З вказаних підстав вважає, що оскаржувана постанова є незаконною і протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку в спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.26-28).

Департамент патрульної поліції подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі через його необґрунтованість. В обґрунтування заперечень зазначає, що 17.10.2024 року о 08 год. 35 хв. під час спільного патрулювання з працівниками Кропивницького РТЦК інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT Express, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. Олександрійське шосе, 6, був зупинений відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та при перевірці документів не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Звертає увагу на те, що водія ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України, а саме 17.10.2024 року о 08 год. 30 хв., керував транспортним засобом RENAULT Express, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, про що було повідомлено водія. В подальшому поліцейським висловлена неодноразова законна вимога пред`явити для перевірки у відповідності до п.2.4 документи, що визначені п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Документів що визначені п.2.1 ПДР України ОСОБА_1 не було пред`явлено для перевірки, у зв`язку з відсутністю на його думку складу адміністративного правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 був попереджений, що у відповідності до вимог чинного законодавства особа повинна мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського посвідчення водія, а дії щодо відмови виконати законодавчо визначений обов`язок являють собою склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. У зв`язку з тим, що позивач на закону вимогу не пред`являв посвідчення водія на право керування транспортними засобами та інших документів, що посвідчують особу, інспектором за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 . На підставі отриманої інформації та встановленні повних даних позивача було розпочато розгляд адміністративної справи, який був проведений у відповідності до вимог чинного законодавства. Зокрема, під час розгляду справи позивачу було належним чином повідомлені і роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП та ст.63 Конституції України. Під час розгляду справи позивач заявив клопотання, щодо необхідності його ознайомлення з матеріалами справи. Інспектором поліції повідомлено, що факт непред`явлення документів, визначених в п.2.1 ПДР України і є матеріали справи та дані обставини зафіксовані на нагрудний портативний відеореєстратор. Крім цього, позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд надавши усні пояснення по суті справи. Інспектором при розгляді адміністративної справи стосовно позивача було належним чином та відповідно до чинного законодавства досліджено усі необхідні для прийняття рішення по справі докази та обставини відповідно до ст.ст. 251, 252, 268 КУпАП. У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності позивача було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, а саме штраф у сумі 425 гривень, з якою позивач особисто ознайомився та отримав копію (а.с.40-44).

Крім того, Департамент патрульної поліції подав клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, згідно яких зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є завищеним та необґрунтованим, тому просив відмовити в його задоволенні (а.с.46-47).

Представник позивача адвокат Замша Д.Д. подав додаткові пояснення у справі, згідно яких просив відхилити доводи представника викладені у відзиві, а позовні вимоги задовольнити повністю. Зазначає, що твердження того, що водія ОСОБА_1 зупинено нібито саме за порушення Правил дорожнього руху не відповідає дійсності, оскільки зупинка відбулася на тимчасовому блокпосту для перевірки військово-облікових документів. У відзиві вказано, що ОСОБА_1 перед зупинкою керував транспортним засобом не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги ПДР, однак не притягнення позивача до відповідальності за вказаним фактом свідчить про відсутність як самого адміністративного правопорушення так і доказів, а відтак наступні вимоги поліцейського не мали законного підґрунтя. Не погоджується з твердженням відповідача про те, що позивач свідомо ігнорував вимоги поліцейського та не пред`явив для перевірки документи, оскільки на наданому відеозаписі видно факт спроби ОСОБА_1 передати інспектору ОСОБА_2 документи посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс ОЦСПВ і фактично вимога поліцейського була виконана (а.с.54-57).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2024 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліціїстаршим лейтенантом поліції Гуленком Сергієм Петровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №479178, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.7).

Як вбачається з вказаної постанови 17.10.2024 року о 08 год. 35 хв. в м. Кропивницький по вул. Олександрійське шосе, 6, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT Express, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та при перевірці документів не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

До позовної заяви позивачем також долучено копії: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу RENAULT EXPRESS, номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №221953662, дійсне до 05.07.2025 року (а.с.8, 9, 10).

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як убачається з оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у зв`язку із ненаданням на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом «а» пункту 2.4 ПДР встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункту 2.1.

Відповідно до підпунктів а, б, ґ п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Сторонами до суду на підтвердження своїх позицій надано диск з відеозаписами однієї події, зафіксованої на нагрудну бодікамеру поліцейського та камеру мобільного телефону позивача, на яких зафіксовано, як поліцейський підійшов до транспортного засобу RENAULT Express, номерний знак НОМЕР_1 та пред`явив вимогу водію з`їхати з проїжджої частини, щоб не загрожувати безпеці руху. Водій виконав вимогу поліцейського щодо зміни місця розташування транспортного засобу. На вимогу водія поліцейський представився та повідомив про причину зупинки - керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки. В подальшому поліцейським висловлена водію неодноразова (п`ять разів) законна вимога пред`явити для перевірки документи, що визначені п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та двічі роз`яснено наслідки їх не пред`явлення, яка виконана не була. Після чого поліцейським було розпочато розгляд адміністративної справи, роз`яснено водію права, та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу.

Таким чином, доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Твердження сторони позивача про готовність та спробу передати для перевірки документи спростовується відеофіксацією, яка здійснювалася на мобільний телефон позивача, відповідно до якої ОСОБА_1 продемонстрував документи на камеру свого мобільного телефону, однак не пред`явив їх поліцейському у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Те, що ОСОБА_1 на погоджувався з діями поліцейського, не звільняла його від обов`язку мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського, у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться у документах, для перевірки зазначені вище документи.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли особу водія не притягнуто до відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки у нього документів.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Отже, встановлені судом фактичні обставини справи вказують на правомірність притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, тому суд не вбачає підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постави із закриттям провадження, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 126, 245-246, 251, 268, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гуленка Сергія Петровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 16.02.2002 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гуленко Сергій Петрович, адреса місця роботи: вул. Ю.Бутусова, 22, м. Кропивницький, п.і.25030.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: вул. Ернста, 3, м. Київ, п.і.03048, .

Суддя В.В. Бондаренко