Справа № 520/29458/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. № 520/29458/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, 12,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61002) про визнання протиправним та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 71856281 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн;

2. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 71856281 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.10.2024 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку ст. 287 КАС України.

Представником відповідача 05.11.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржувана позивачем постанова державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 71856281 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн. є такою, що винесена в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

05.11.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження АСВП №71856402, в тому числі з примусового виконання виконавчого листа №520/15534/21, виданого 04.05.2023 Харківським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити обчислення ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань за 2016-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та провести виплату з урахуванням раніше проведених платежів.

Так, за заявою представника стягувача від 18.05.2023, поданою до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове виконання виконавчого листа №520/15534/21, виданого 04.05.2023 Харківським окружним адміністративним судом, державним виконавцем Ляховою Т.Б. 19.06.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №71856402, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 13400,00 грн.

08.10.2024 державним виконавцем Засько Т.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 26800,00 грн., що відповідає чотирьом розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".

Вказану постанову пред`явлено до Управління державної казначейської служби в Основ`янському районі м. Харкова для безспірного списання коштів з рахунків боржника згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Позивач, вважаючи постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.10.2024 року про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн. протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71856402.

У пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №71856402 стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13400,00 грн.

08.10.2024 державним виконавцем винесено постанову ВП № 71856281 про стягнення виконавчого збору, якою з позивача також стягнуто виконавчий збір у розмірі 26800,00 грн.

Окрім того, у відзиві на позов відповідач зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №71856281 винесена не у строк, передбачений законом, однак дана обставина не свідчить про її протиправність та не може слугувати підставою для її скасування, адже порушення строку прийняття рішення державним виконавцем не повинно звільняти боржника від сплати виконавчого збору встановленої державою складової процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання виконати рішення самостійно до відкриття виконавчого провадження.

З цього приводу, суд зазначає, що згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Суд зазначає, що спірні правовідносини щодо виконання судових рішень є публічно-правовими, у яких для відповідача, на відміну від приватно-правових відносин, діє принцип, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Водночас, норми яка б дозволяла державному виконавцю виносити постанову про стягнення виконавчого збору неодночасно з відкриттям виконавчого провадження а в процесі виконання рішення або ж повторно, Закон України Про виконавче провадження - не містить.

Отже, вказані відповідачем обставини не можуть бути правомірними підставами для винесення повторної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн., а також, не у строк, передбачений п. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд зауважує, що відповідно до указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів від 14.03.2022,18.04.2022, 17.05.2022, 12.08.2022 № 259/2022, № 133/2022, № 341/2022, № 573/2022 відповідно «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на території України починаючи з 24.02.2022 запроваджено режим воєнного стану, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями.

Національна гвардія України бере участь відповідно до Закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Згідно статті 6-1 даного Закону, з введенням воєнного стану Національна гвардія України для виконання завдань з оборони держави приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин (підрозділів), які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Відповідно до Закону України «Про Національну гвардію України» фінансування позивача здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансове та матеріально-технічне забезпечення військової частини здійснюється Головним управлінням Національної гвардії України в межах коштів, передбачених на зазначені цілі.

Крім того, з 24.02.2022 по теперішній час Військова частина НОМЕР_1 входить до складу Сил оборони держави та її особовий склад залучений до виконання бойових завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків «Лелас проти Хорватії», п. 74. Рішення Європейського суду з прав людини - це джерело права в національній правовій системі України.

Проте, вказані обставини не були враховані державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам умотивованості, а тому порушує права позивача.

Отже, з огляду на викладене, оскаржуване рішення прийнято не у строки та не у спосіб передбачений чинним законодавством України.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 71856281 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, 12,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61002) про визнання протиправним та скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 71856281 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн.

Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61024, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 12, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.