Справа № 158/3308/24
Суддя: Поліщук С. В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3308/24
Провадження № 2-а/0158/122/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Поліщук С.В.,
при секретарі Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самолюк Василь Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
28 жовтня 2024р. ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самолюк В.В. звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою №1050 ЛРТЦК від 21.10.2024р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме за неповідомлення про зарахування до навчального закладу до 27.08.2024р. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Вищевказану оскаржувану постанову вважає незаконною, оскільки, відповідно до абзацу 4 п. 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (затверджений Постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. N? 1487 - далі Порядок), персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Відповідно до абзацу 4 п. 34 Порядку з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють надсилання у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів повідомлень про зміну облікових даних призовників, військовозобов?язаних та резервістів.
Таким чином, системний аналіз вказаних вище норм законодавства вказує на те, що обов`язок повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про вступ до навчального закладу прямо покладається не на призовника, а на навчальний заклад.
Позивач вважає, що оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1050 ЛРТЦК від 21.10.2024р. є протиправною та підлягає скасуванню, а тому просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1050 ЛРТЦК від 21.10.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17 000 грн. у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у даній справі закрити.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.10.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.
Позивач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Самолюк В.В. подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити, розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача.
Представник відповідача по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У передбачений ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.10.2024 року строк відзив на позовну заяву не подав.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, справа розглядається без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ №921 від 07.12.2016 року (далі - Порядок).
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).
Згідно з ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно п. 8 Додатку 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 жовтня 2024р. відносно позивача по справі ОСОБА_1 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №1050. З вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , станом на 21.10.2024р. не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про зміну персональних даних, а саме не повідомив у визначений 7-ми денний термін про зарахування до навчального закладу, чим порушив вимоги пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016р. №921, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України та роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено про розгляд даної адміністративної справи. Пояснень з приводу винесення даного протоколу позивач надавати відмовився. Клопотання, зауваження до протоколу від ОСОБА_1 не надходили. Протокол підписаний ОСОБА_1 , складений у двох примірниках, один з яких вручений ОСОБА_1 (а.с. 9).
Таким чином, позивач по справі ОСОБА_1 був зобов`язаний в семиденний строк з моменту зарахування на навчання повідомити про це орган, де він перебував на військовому обліку.
З довідки про здобувача освіти за даними Єдиною державної електронної бази з питань освіти №200707 від 20.08.2024р. вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 навчається у закладі вищої освіти «Академія рекреаційних технологій і права» за рівнем освіти бакалавр, денної форми навчання з 01.09.2024р. та не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» (а.с. 8).
Однак, вищевказану довідку про навчання, що підтверджує право військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, надано позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 21 жовтня 2024 року, чим порушено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1050 ЛРТЦК від 21.10.2024р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме за неповідомлення про зарахування до навчального закладу до 27.08.2024р. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 6).
З вищевказаних та досліджених судом доказів вбачається, що довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №200707 сформована в ЄДЕБО 20 серпня 2024р. та в 7-ми денний строк позивачем по справі ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не була надана (повідомлено про зміну персональних даних) не було.
При цьому, позивачем по справі ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу, який би підтверджував, що довідка про навчання у закладі вищої освіти «Академія рекреаційних технологій і права» ним не була отримана. Даний факт також не заперечується позивачем, оскільки останній вважає, що обов`язок повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про вступ до навчального закладу прямо покладається не на призовника, а на навчальний заклад.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Судом встановлено, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП доведена та у начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 були наявні правові підстави для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останній діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а надані позивачем докази повністю підтверджують порушення позивачем ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та порушення правил військового обліку, вчинені в особливий період, а тому оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог встановлених КУпАП та скасуванню не підлягає.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024р. (судова справа № 703/4938/23, провадження № A/855/312/24).
Позивачем по справі ОСОБА_1 та його представником адвокатом Самолюком В.В. не доведено неправомірність винесення оскаржуваної постанови, при цьому з наявних у справі доказів, досліджених судом, вбачається наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Оцінюючи надані докази по справі, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 №1050 ЛРТЦК від 21.10.2024р. є правомірною, законною та скасуванню не підлягає.
Згідно із положеннями ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі. Враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд не знаходить підстав для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у справі пов`язаних з наданням правничої допомоги та сплатою судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 9, 210, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Самолюк Василь Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

представник позивача адвокат Самолюк Василь Васильович, діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АС №1115026 від 28.10.2024р., юридична адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук