Справа № 761/27589/24
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/554/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Дем`янчук С.Р.,

за участю представника позивача Новохатько В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач, інтереси якого представлені адвокатом, звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову №ВОБр-348 від 24.07.2024 року про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Позов обґрунтовує тим, що 24 липня 2024 року позивач отримав копію постанови за справою про адміністративне правопорушення №ВОБр-348 від 24 липня 2024 року, прийнятої т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Позивач вважає, що підстав притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП немає, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією нормою, тому постанова №ВОБр-348 від 24 липня 2024 року є незаконною та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що відповідно до Наказу Мінекономіки №1683 від 29.03.2023 року позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації. 24.07.2024 позивач за власною ініціативою прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою замінити наявний військово-обліковий документ на військово-обліковий документ нового зразка. У той же день позивачу видали направлення №А-4604 до військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації, в особливий період, та повістку. Крім того, в той же день на позивача був складений протокол №ВОБр-348 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зазначає, що у протоколі вказано, що позивач нібито не виконав військовий обов`язок (визначений ч.3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»), тим самим порушивши правила військового обліку військовозобов`язаних, затверджені постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. Вказує, що у протоколі не зазначено, коли саме позивач мав з`явитися для проходження медичної комісії, не зазначене дата вчинення правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.08.2024 відкрито провадження в даній справі та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила задовольнити з підстав, зазначених в ньому, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд установив, що 24 липня 2024 року начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 склав щодо позивача протокол № ВОБр-348 про адміністративне правопорушення, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки облікових даних було встановлено, що він не з`являвся своєчасно до центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичної комісії, чим порушив вимоги Закону України "Про оборону України", не виконав свій військовий обов`язок, визначений ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок, військову службу, тим самим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних, затверджені постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

У подальшому, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 постановою № ВОБр-348 про адміністративне правопорушення від 24.07.2024 притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17 000,00 грн. за те, що він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 та під час перевірки облікових даних було встановлено, що він не з`являвся своєчасно до центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичної комісії, чим порушив вимоги Закону України "Про оборону України", не виконав свій військовий обов`язок визначений ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок, військову службу, тим самим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних, затверджені постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення як порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 24.07.2024, у такому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучаються та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , працює у Державній інспекції ядерного регулювання України, на посаді завідувача господарства.

Як вбачається з витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №1683 від 29.03.2023 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації.

Згідно з постановою № ВОБр-348 від 24.07.2024 вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2024.

Статтею 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" установлено обов`язок призовникам, військовозобов`язаним та резервістам самостійно з`явитись у семединний строку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий обліку лише у разі прибуття до нового місця проживання та взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Водночас, відповідно до вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, зобов`язано призовників, військовозобов`язаних та резервістів: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Однак, з наданих представником позивача у судовому засіданні пояснення убачається, що позивач будь-яких викликів до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік у статусі військовозобов`язаного та оформлення військово-облікових документів не отримував.

За наведених обставин, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів виклику позивача для взяття на облік військовозобов`язаних, а також доказів вжиття органом, на який покладено ведення військового обліку військовозобов`язаних, заходів щодо взяття військовозобов`язаного на військовий облік, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у неприбутті до центру для проходження медичної комісії та порушення правил військового обліку не доведена.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

На виконання вищевказаних норм законодавства позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений Законом строк, отже підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП судом не встановлено.

У рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

За принципом презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення залишається недоведеним.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимим доказами винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, із урахуванням установлених обставин, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог: скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №ВОБр-348 від 24.07.2024 у частині накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 143, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №ВОБр-348 за справою про адміністративне правопорушення від 24 липня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17 000,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано у десятиденний строк з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Сіромашенко