Справа № 440/12102/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа №440/12102/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (надалі - позивач, АТ "Укртатнафта") звернулось до суду з позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Автозаводський ВДВС), у якому позивач просив:

визнати протиправними дії Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі стягнення з Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" виконавчого збору та витрат виконавчого провадження №76156054;

зобов`язати відповідача повернути Акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" кошти у розмірі 34811,66 грн, з яких: 69,00 грн та 181,00 грн - витрати виконавчого провадження; 34561,66 грн - виконавчий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що державний виконавець Автозаводського ВДВС безпідставно прийняв до виконання виконавчий лист, виданий 19.09.2024 Лохвицьким районним судом Полтавської області у справі №538/2401/23, про стягнення з ПАТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337,44 грн, оскільки назва боржника у виконавчому документі зазначена неправильно. Також позивач зауважив, що заявою від 27.09.2024 державного виконавця було повідомлено про звернення АТ "Укртатнафта" до Лохвицького районного суду Полтавської області із заявою про роз`яснення рішення суду від 18.09.2024, а тому державний виконавець мав зупинити виконавче провадження до розгляду заяви по суті. Окрім того, за твердженням позивача, АТ "Укртатнафта" на підставі наказу Мінстратегпрому від 23.03.2023 №51 включено до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. Отож позивач вважав, що державний виконавець Автозаводського ВДВС безпідставно прийняв виконавчий документ до виконання, відкрив виконавче провадження №76156054 та у ході виконання рішення суду стягнув з АТ "Укртатнафта" виконавчий збір та витрати, пов`язані з вчиненням виконавчих дій.

2. Позиція відповідача та третьої особи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість і безпідставність /а.с. 65/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що дії державного виконавця відповідали вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та були спрямовані виключно на негайне й невідворотне виконання рішення суду.

Третя особа ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, у яких наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, стверджуючи, що відповідач не виконав рішення суду без наявності на те поважних причин /а.с. 98-104/.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Цією ухвалою до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_1 .

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 у справі №538/2401/23 (з урахуванням ухвали цього суду від 19.09.2024 про виправлення описок в тексті рішення) позов ОСОБА_1 задоволено; суд поновив ОСОБА_1 на посаді заступника Директора з правових та корпоративних питань ПАТ "Укртатнафта" з 23.11.2023; стягнув з ПАТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2023 по 18.09.2024 включно, на суму 4690294,32 грн, з яких підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі; допустив негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337,44 грн /а.с. 14-20/.

19.09.2024 ОСОБА_1 виданий виконавчий лист №538/2401/23 на виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 429337,44 грн /а.с. 57, зі звороту, а.с. 58/.

Заявою від 20.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження та примусового виконання рішення суду /а.с. 56/.

27.09.2024 постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС відкрито виконавче провадження №76156054 /а.с. 58, зі звороту/. Цією постановою визначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 42933,74 грн.

Того ж дня державним виконавцем прийняті постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 42933,74 грн /а.с. 59, зі звороту/ та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено боржнику загальну суму витрат у розмірі 250,00 грн /а.с. 59/.

30.09.2024 державний виконавець прийняв постанову про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що мають спеціальний режим використання, в межах суми стягнення у розмірі 472521,18 грн /а.с. 60/.

Того ж дня на підставі платіжних інструкцій державного виконавця на рахунок органу ДВС були списані грошові кошти у розмірі 472521,18 грн з рахунку АТ "Укртатнафта", відкритого в АТ "Ощадбанк", а також кошти у розмірі 472521,18 грн з рахунку АТ "Укртатнафта", відкритого в АТ "Укрексімбанк" /а.с. 28, 29/.

На підставі розпорядження державного виконавця від 30.09.2024 кошти у загальному розмірі 945042,36 грн розподілені таким чином:

кошти у розмірі 345616,64 грн - на рахунок ОСОБА_1 , платіжна інструкція від 30.09.2024 №52427 /а.с. 61, зі звороту/;

34561,66 грн - виконавчий збір, платіжна інструкція від 30.09.2024 №52431 /а.с. 62/;

69,00 грн та 181,00 грн - витрати виконавчого провадження, платіжні інструкції від 30.09.2024 №№ 52429, 52430 /а.с. 62, зі звороту/.

Кошти у розмірі 564614,06 грн повернуті на рахунок АТ "Укртатнафта", відкритий в АТ "Укрексімбанк", що підтверджено залученими до матеріалів справи копіями платіжної інструкції від 30.09.2024 №52428 та виписки про рух коштів на рахунку /а.с. 28, 61/.

Постановами від 30.09.2024 державний виконавець зняв арешт з коштів АТ "Укртатнафта" та закінчив виконавче провадження №76156054 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду /а.с. 60, зі звороту, а.с. 63/.

Не погодившись з діями державного виконавця щодо стягнення з АТ "Укртатнафта" виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129-1 Основного Закону України проголошує, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України /пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"/.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до статті 10 Закону №1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами другою, третьою цієї статті арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У силу пункту 1 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Статтею 42 Закону №1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується правомірності дій державного виконавця щодо стягнення з позивача, як боржника у виконавчому провадженні №76156054, виконавчого збору у розмірі 34561,66 грн та витрат виконавчого провадження у розмірі 250,00 грн.

Суд враховує, що виконавче провадження №76156054 відкрито на підставі виконавчого листа №538/2401/23, виданого Лохвицьким районним судом Полтавської області на виконання рішення від 18.09.2024 у справі №538/2401/23 в частині стягнення з АТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 429337,44 грн.

Тож у виконавчому провадженні №76156054 державний виконавець здійснював виконання рішення суду в частині, допущеній до негайного виконання.

Виконавче провадження відкрито 27.09.2024, а закінчено 30.09.2024.

30.09.2024 вимоги виконавчого документа виконані шляхом списання коштів з розрахункових рахунків АТ "Укртатнафта", відкритих у АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк".

Оцінюючи доводи позивача про наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки у виконавчому листі помилково зазначено назву боржника: Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", тоді як правильним є Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", суд враховує, що у виконавчому листі зазначено код ЄДРПОУ боржника, що відповідає ідентифікаційному коду юридичної особи АТ "Укртатнафта" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначення у виконавчому документі ідентифікаційного коду юридичної особи давало державному виконавцю змогу встановити боржника, а тому помилки (описки) у зазначенні назви юридичної особи, на переконання суду, не утворювали достатніх підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Більш того суд зауважує, що правомірність відкриття державним виконавцем виконавчого провадження №76156054 не є предметом цього спору та не входить до предмета доказування у справі.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження №76156054 з огляду на звернення АТ "Укртатнафта" до Лохвицького районного суду Полтавської області із заявою про роз`яснення рішення, суд враховує, що заява АТ "Укртатнафта" від 27.09.2024 /а.с. 21, зі звороту/ отримана відповідачем 30.09.2024 - в день завершення виконавчого провадження.

Статтею 34 Закону №1404-VІІІ не передбачено такої підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, як звернення боржника до суду із заявою про роз`яснення рішення.

До того ж, ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 02.10.2024 у задоволенні заяви АТ "Укртатнафта" про роз`яснення рішення суду відмовлено /а.с. 42-44/.

Стосовно списання коштів одночасно з рахунків АТ "Укртатнафта" у двох банках суд враховує, що на підставі платіжної інструкції від 30.09.2024 №52428 кошти у розмірі 564614,06 грн повернуті на рахунок боржника у АТ "Укрексімбанк" як помилково або надмірно стягнуті /а.с. 61/.

Щодо відрахування державним виконавцем податків і зборів із суми середнього заробітку, стягнутого у виконавчому провадженні на користь ОСОБА_1 , суд враховує таке.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 у справі №523/14396/19 зазначив, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

Так, на виконання виконавчого листа №538/2401/23 з АТ "Укртатнафта" на користь ОСОБА_1 належало стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 429337,44 грн.

На користь ОСОБА_1 30.09.2024 платіжним дорученням №52427 перераховані кошти у розмірі 345616,64 грн за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% (77280,74 грн) та військового збору у розмірі 1,5% (6440,06 грн) /а.с. 32/.

З урахуванням наведеного, суд не встановив неправомірності дій державного виконавця в цій частині.

Стосовно посилань позивача на приписи пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VІІІ, суд виходить з такого.

Наведеною нормою передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач разом з позовною заявою надав копію наказу Мінстратегпрому від 23.03.2023 №51 "Про включення публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану" /а.с. 31, зі звороту/.

Цим наказом АТ "Укртатнафта" (код згідно з ) включено до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Доводи відповідача та третьої особи про те, що у зазначеному наказі зазначена попередня назва підприємства, а позивачем не надано доказів внесення змін до такого наказу, а також доказів його чинності на момент виникнення спірних відносин, суд визнає безпідставними, оскільки у наказі вказаний код згідно з ЄДРПОУ АТ "Укртатнафта", а включення позивача до відповідного Переліку обумовлено дією воєнного стану, який не завершився.

Також суд враховує, що постановою державного виконавця від 27.09.2024 виконавче провадження №76156054 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №72256377, яке веде Автозаводський ВДВС /а.с. 32, зі звороту/.

Як зазначив позивач, вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №72256377 зупинено саме з підстав включення АТ "Укртатнафта" до вищезгаданого Переліку, тобто державний виконавець знав про наявність наказу Мінстратегпрому від 23.03.2023 №51.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що виконання постанов державного виконавця про стягнення з АТ "Укртатнафта" виконавчого збору та витрат виконавчого провадження мало бути зупинено з підстав, передбачених пунктом 10-2 розділу ХІІІ Закону №1404-VІІІ.

Більш того, як зазначено вище, пунктом 1 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір не стягується (...) за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

А оскільки у виконавчому провадженні №76156054 державний виконавець вчиняв дії з примусового виконання рішення суду, допущеного до негайного виконання, то підстав для стягнення з боржника виконавчого збору не було.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на включення АТ "Укртатнафта" до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, а також з огляду на виконання у межах виконавчого провадження №76156054 виконавчого документа, допущеного до негайного виконання, суд дійшов висновку про безпідставність стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 34561,66 грн та витрат виконавчого провадження у розмірі 250,00 грн.

Стосовно доводів позивача про пропуск відповідачем строку для подання відзиву на позов суд зауважує, що відповідно до частини п`ятої статті 121 КАС України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд враховує, що постанови державного виконавця від 27.09.2024 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження фактично виконані, а тому такі постанови, як правові акти індивідуальної дії, втратили чинність внаслідок їх виконання, внаслідок чого підстав для визнання протиправними та скасування цих постанов немає.

Отож суд погоджується з позивачем, що належним та ефективним способом захисту порушеного права АТ "Укртатнафта" у спірних відносинах є визнання протиправними дій Автозаводського ВДВС зі стягнення з АТ "Укртатнафта" виконавчого збору та витрат виконавчого провадження №76156054 та зобов`язання відповідача повернути АТ "Укртатнафта" кошти у розмірі 34811,66 грн, з яких: 69,00 грн та 181,00 грн - витрати виконавчого провадження; 34561,66 грн - виконавчий збір.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ "Укртатнафта" повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 4844,80 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 38-40/.

Відповідач та третя особа доказів понесення судових витрат не надали.

Суд враховує, що цей позов поданий через електронний кабінет користувача Електронного суду.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №280/5145/19 зазначив, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.11.2019 (справа №640/21330/18) та від 05.06.2020 (справа №280/5161/19).

У силу положень частини першої статті 4 названого Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 01.01.2024 - 3028,00 грн.

При цьому, як визначено частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тож за звернення до суду з цією позовною заявою позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028,00 грн х 0,8).

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми /частина друга статті 7 Закону України "Про судовий збір"/.

Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З огляду на ухвалення рішення про задоволення позовних вимог АТ "Укртатнафта" та сплату позивачем судового збору у більшому розмірі, аніж передбачено законом, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору належить розподілити шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача коштів у розмірі 2422,40 грн, а також повернення платнику з Державного бюджету України коштів у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" задовольнити.

Визнати протиправними дії Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі стягнення з Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" виконавчого збору та витрат виконавчого провадження №76156054.

Зобов`язати Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути Акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" кошти у розмірі 34811,66 грн (тридцять чотири тисячі вісімсот одинадцять гривень шістдесят шість копійок), з яких: 69,00 грн (шістдесят дев`ять гривень) та 181,00 грн (сто вісімдесят одна гривня) - витрати виконавчого провадження; 34561,66 грн (тридцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят одна гривня шістдесят шість копійок) - виконавчий збір.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Повернути Акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), сплачений платіжною інструкцією від 08.10.2024 № (#517).

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (; вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610).

Відповідач: Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; вул. Сердюка Ігоря, 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600).

Третя особа: ОСОБА_1 (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , орган, що видав - 1227; АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів після складення повного судового рішення.

Суддя Олександр КУКОБА