Справа № 320/11970/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к позивача Кулибаба В.О.

пр-к відповідача Норець В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» звернулося з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2022 року № 509/Ж10/31-00-07-03-02-20.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у позивача у підзвітному періоді була виявлена прострочена дебіторська заборгованість на суму 2500000 доларів США, а тому застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства оскаржуваним рішенням - є правомірним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 02 травня 2024 року.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2024 року призначено апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року до розгляду в судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення від 11.07.2022 № 180, виданого Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту - відповідач, Центральне МУ ДПС), відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI та на підставі наказу Центрального МУ ДПС «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Центренерго» () від 11.07.2022 № 4 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго») з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по договору (контракту купівлі-продажу) від 25.10.2019 №111/67 за період діяльності з 25.10.2019 по 11.07.2022.

За результатами перевірки складено акт від 08.08.2022 року № 438/31-00-07- 03-01/22927045 (далі - «Акт перевірки», «Акт»), який отримано ПАТ «Центренерго» 08.08.2022 року.

Згідно Акту, перевіркою встановлено порушення ПАТ «Центренерго» п. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII в частині несвоєчасного повернення нерезидентом коштів у розмірі 2 500 000,00 доларів США по Контракту купівлі-продажу від 25.10.2019 № 111/67 укладений між ПАТ «Центренерго» та STARDUST INVESTMENT TRADING L.P., ROAD TOWN (TORTOLA), ZUG BRANCH BRANCH, Швейцарська конфедерація.

На підставі Акту перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2022 року №509/ Ж10/31-00-07-03-02-20, яким до платника податку застосовано штрафні санкції (пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства) в сумі 70 092 900, 00 грн.

Позивач зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржив в адміністративному порядку. Листом від 21.11.2022 № 149/4/6/99-00-06-01-02-06 Державна податкова служба України направила рішення про відмову у задоволенні скарги ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО».

Позивач, вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 15 вересня 2022 року №509/Ж10/31-00-07-03-02-20, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що пеня, нарахована за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті, з 01.01.2021 (дата набрання чинності Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-IX) є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 ПК України, та, відповідно, на неї розповсюджується дія положень абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який передбачає, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Крім того, суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що диспозиція ч.3 ст.13 Закону України «Про валютні операції» не охоплює випадок несвоєчасного повернення нерезидентом коштів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України «Про валюту та валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).

Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).

Це Положення, відповідно до пункту 1, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що визначаються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

Як вбачається з матеріалів справи, Центральним МУ ДПС на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Центренерго» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по договору (контракту купівлі-продажу) від 25.10.2019 №111/67 за період діяльності з 25.10.2019 по 11.07.2022 згідно листів ДПС України від 05.02.2021 №3427/7/99-00-07-07-02-07 (листи НБУ від 21.01.2021 №25-0006/5/ДСК), від 02.03.2021 №5364/7/99-00-07-07-02-07 (лист НБУ від 17.02.2021 № 25-0006/33/ДСК), щодо інформації, наданої НБУ уповноваженими банками, за результатами якої складено акт від 08.08.2022 №438/31-00-07-0301/22927045 (далі-Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Центренерго» вимоги п.3ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі Закон №2473), в частині несвоєчасного повернення нерезидентом коштів у розмірі 2500000,00доларів США по Контракту купівлі-продажу від 25.10.2019 №111/67.

На підставі акта перевірки, з урахуванням відповіді на заперечення Центральним МУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.09.2022 №509/Ж/10/31-00-0703-02-20 на суму 70092900,00 грн. (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності).

Так , судом першої інстанції встановлено та позивачем не заперечується, що між ПАТ «Центренерго» (далі -Покупець)та нерезидентом STARDUST INVESTMENT TRADING L.P., ROAD TOWN(TORTOLA), ZUG BRANCH,(Швейцарська конфедерація)(далі-Продавець), укладено контракт від 25.10.2019 №111/67 щодо поставки вугілля.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно умов Контракту (з урахуванням змін, внесених Поправкою №1 від 14.01.2020) попередня оплата у розмірі 500000,00 доларів США здійснюється банківським переказом(п.4.7 Контракту). У випадку використання банківського переказу для розрахунків за поставлене вугілля оплата здійснюється в наступному порядку(п.4.8 Контракту):

- 200000,00 доларів США Покупець оплачує Продавцю після прибуття вугілля в порт призначення, але до початку відвантаження на складські площі порту призначення;

- Остаточний розрахунок здійснюється шляхом перерахування коштів щотижня протягом одного місяця рівними частинами до повної виплати вартості вугілля. Право власності на вугілля переходить від Продавця до Покупця в момент оплати вартості виставленого Продавцем рахунку у повному обсязі.

Разом з тим, Покупцем здійснено на користь Продавця (нерезидента) попередню оплату за товар (вугілля) платіжними дорученнями №23 від 06.12.2019 та №25 від 15.01.2020 на загальну суму 2500000,00 доларів США.

При цьому, товар від STARDUST INVESTMENT TRADING L.P., ROAD TOWN (TORTOLA), ZUG BRANCH станом на 11.07.2022 (на дату видання відповідачем наказу про перевірку) до Покупця не надійшов.

Також, Продавцем не було повернуто Покупцю попередню оплату у розмірі 2500000,00 доларів США.

Згідно розділу Контракту «Юрисдикція» усі претензії, спори чи розбіжності між сторонами, що виникають у зв`язку з цим Контрактом повинні бути передані та остаточно вирішені арбітражем у Лондоні, Англія, відповідно до Закону про арбітраж 1996 року (або будь-якої його наступної поправки чи нової редакції).

02.11.2020рокуПАТ «Центренерго» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою від 26.10.2020 № б/н до STARDUST INVESTMENT TRADING L.P.,ROAD TOWN (TORTOLA),ZUG BRANCH про стягнення грошових коштів у розмірі 2500 000,00 доларів США у зв`язку із невиконанням умов Контракту.

Згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 № 916/3122/20 у відкритті провадження у справі №916/3122/20 ПАТ «Центренерго» до STARDUST INVESTMENT TRADING L.P., ROAD TOWN (TORTOLA), ZUG BRANCH відмовлено.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 у справі № 916/3122/20 залишено без змін. Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.04.2021 у справі №916/3122/20 касаційну скаргу ПАТ «Центренерго» залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 09.11.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021у справі №916/3122/20 -залишено без змін.

Станом на 11.07.2022 Покупцем так і не було використано своє право звернення до Високого суду Лондона, Англія, передбачене частиною А розділ «Юрисдикція» Контракту, з претензією до Продавця, щодо стягнення заборгованості.

Таким чином, відповідачем під час перевірки установлено факт відсутності поставки імпортного товару по Контракту та не повернення валютних коштів на рахунок резидента у строки, визначені НБУ.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором(контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів (вартості недопоставленого товару) за договором.

Отже, відповідно до приписів Закону №2473-VIII встановлено відповідальність резидента за порушення строку розрахунків за зовнішньоекономічним договором, зокрема у разі імпорту товару (п.3 ст.13) в частині не отримання його у строк від нерезидента та неповернення нерезидентом коштів.

Відповідно до інформації, що міститься в оскаржуваному позивачем ППР від 15.09.2022, Актом перевірки встановлено порушення позивачем ч.3 ст.13 Закону №2473- VIII та постанови Правління НБУ від 02.01.2019 №5. На підставі пп.54.3.3 п.54.3ст 54 ПК України і ч.5 ст.13 Закону №2473-VIII застосовано суму штрафних(фінансових) санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства» (назва платежу) - 70092900,00 грн.

Таким чином, відповідачем вірно визначено пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено, пункт та статтю законодавчого акта, який є підставою для застосування штрафних санкцій.

Отже висновки суду першої інстанції, що диспозиція ч.3 ст.13 Закону України «Про валютні операції» не охоплює випадок несвоєчасного повернення нерезидентом коштів є необґрунтованими та помилковими.

Щодо висновків суду першої інстанції про розповсюдження на спірні правовідносини дії положень абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який передбачає, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, колегія суддів звертає увагу на нступне.

Частинами першою третьою статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Так, дійсно, відповідно до абз. 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Однак до Закону № 2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

Колегія суддів враховує в даному випадку правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду виснуваний у постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22, зокрема:

«…пеня, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України…».

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення абз. 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який передбачає, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Оскільки дана норма застосовується до податків, зборів та пені що нараховується згідно норм Податкового кодексу.

Відповідно суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування позивачу у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі, неправильно застосовано норми матеріального права, тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Центренерго» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 04.11.2024р.)