Справа № 200/5954/24
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Справа№200/5954/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

27 серпня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надіслана позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з вересня 2022 по січень 2023 р. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з вересня 2022 по січень 2023 р. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в НОМЕР_4 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України. Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № 165 гриф., ОСОБА_1 було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ), де позивач перебував з вересня 2022 року по січень 2023 року. Позивач зазначає про виконання ним бойових завдань на кордоні з Білорусією на підставі бойових наказів (розпоряджень) начальника військової частини НОМЕР_5 . Проте військова частина НОМЕР_2 відмовила у нарахуванні та виплаті йому підвищеної додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. на місяць відповідно до постанови КМ України від 28 лютого 2022 року № 168 посилаючись на відсутність підстав для таких виплат, передбачених наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168». Зокрема, на відсутність довідки, яка видається начальником органу Держприкордонслужби, що веде (вів) бойові дії та до якого відряджені військовослужбовці. Позивач вважає неправомірними вимоги відповідача, що ґрунтуються на положеннях вказаного вище наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України, не визнає повноваження Адміністрації Держприкордонслужби з видання такого наказу, який крім іншого не вважає регуляторним актом у розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» через відсутність його оприлюднення у встановлений законом спосіб. Також позивач вказує на відсутність державної реєстрації цього наказу як нормативно-правового акту у Міністерстві юстиції України. Крім того, позивач зазначав про те, що як направлення його в оперативне підпорядкування до військової частини НОМЕР_5 , так і виконання ним завдань у відрядженні здійснювалося на підставі бойових розпоряджень, що свідчить про здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що є достатньою підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував додаткову грошову винагороду, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою. Прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін задоволено. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язано відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали надати суду: документи (їх засвідчені копії), які підтверджують здійснення ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань у період здійснення ним заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, починаючи з вересня 2022 року по січень 2023 рік; документи (їх засвідчені копії), які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії шляхом виконання бойових (спеціальних) завдань; документи (їх засвідчені копії) щодо підстав не включення ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. за окремі періоди військової служби у військовій частині НОМЕР_2 (у разі наявності таких підстав); документи щодо того, чи дійсно були вжиті заходи, спрямовані на фіксування факту виконання ОСОБА_1 бойових (спеціальних) завдань протягом тих періодів, за які ОСОБА_1 не було нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ№ 168 від 28.02.2022; копію витягу з наказу про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини або наказу про відрядження позивача з іншої частини, якщо таке мало місце; довідки виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по січень 2023 року із зазначенням складових грошового забезпечення, довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого за спірні періоди з визначенням усіх показників; інформацію з приводу того, чи розповсюджується на ОСОБА_1 пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану щодо отримання додаткової винагороди за період з вересня 2022 року по січень 2023 року; письмові пояснення та докази (накази, платіжні доручення, тощо) стосовно того чи нараховувалась та виплачувалась позивачу додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року за період з вересня 2022 року по січень 2023 року; всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив наступне.

У спірний період позивача було відряджено до ІНФОРМАЦІЯ_1 у оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було видано Постанову від 28 лютого 2022 року №168. На виконання пункту 2-1 ПКМУ №168 (ПКМУ № 168 доповнено пунктом 2-1 ПКМУ № 793 від 07.07.2022) Адміністрацією Державної прикордонної служби видано наказ від 30.07.2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168». Наказом №392-АГ визначено як порядок так і умови виплати додаткової винагороди (у тому числі які документи оформляються для здійснення нарахування і виплати, зокрема у п.4, п.5 наказу визначено перелік документів якими як підтверджується безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях чи заходах з національної безпеки і оборони … так і нараховуються кошти за відповідний період). Обов`язок оформлення документів визначених п.4, п.5 наказу №392-АГ, які є підставою для нарахування і виплати коштів покладено на начальників органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою, за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу №392-АГ. Командир військової частини (на грошовому забезпеченні якого перебуває військовослужбовець) нараховує кошти і видає наказ про виплату підвищеної додаткової винагороди відрядженому військовослужбовцю за дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах за відповідний період на підставі і у відповідності до довідки, за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу №392-АГ, а довідка видається командиром військової частини до якої відряджений військовослужбовець. Отже, підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховувалась та не виплачувалась НОМЕР_4 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ), оскільки начальником НОМЕР_6 прикордонного загону не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1 до наказу №392-АГ (не надано довідку згідно якої нараховуються виплати). У зв`язку з не отриманням довідки до 5 числа (щомісячно) військовою частиною НОМЕР_2 з метою реалізації вимог Постанови №168 та наказу №392-АГ на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 направлявся лист відповідачем від 25.11.2022 №22/2811-22-вих з клопотанням про надання інформації щодо відряджених військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, за встановленою формою (у виді довідок) визначених наказом №392- АГ, для нарахування і виплат підвищеної додаткової винагороди.

На адресу військової частини НОМЕР_2 від начальника НОМЕР_6 прикордонного загону надійшов лист від 29 листопада 2022 року «Про надання інформації», в якому зазначено, що НОМЕР_6 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної (до 100000 грн.) додаткової винагороди підрозділам (військовослужбовцям) військової частини НОМЕР_2 , за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_6 прикордонного загону, зокрема: «Підрозділи (військовослужбовці) які знаходяться у межах Чернігівської і Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення…». «У зв`язку з вищевикладеним, довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень та жовтень 2022 року … не опрацьовувались».

Враховуючи вищевикладене та встановлений порядок і підстави (механізм) нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди до 100 000 гривень: військова частина НОМЕР_2 зобов`язана здійснити нарахування коштів і видати наказ про виплату підвищеної додаткової винагороди до 100000 гривень за період перебування військовослужбовця у відряджені на підставі підтверджуючих документів такої безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах наданих командиром до якого був відряджені військовослужбовці, а такою підставою для відряджених військовослужбовців являється довідки, за формою що встановлена наказом №392-АГ.

Але, відносно позивача, командир до якого був відряджений позивач, не надавав підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за формою встановленою наказом №392-АГ. Крім того, на звернення відповідача щодо необхідності отримання підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах під час його відрядження до НОМЕР_6 прикордонного загону, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що відрядженні до НОМЕР_6 прикордонного загону військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 не приймали участі у бойових діях і заходах.

Додатково, звертає увагу суду, що адвокат Кравченко Олег звертався із адвокатським запитом до Адміністрації Державної прикордонної служби щодо реалізації прав військовослужбовців НОМЕР_4 прикордонного загону на отримання збільшеної додаткової винагороди за жовтень та листопад 2022 року. Згідно змісту відповіді адвокату абзац 6 листа Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.02.2023 року №21/5748-23 Вих. для виплати підвищеної грошової винагороди військовослужбовцям відрядженим з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу 392-АГ, подаються довідки начальниками органів Держприкордонслужби ( НОМЕР_6 прикордонним загоном / в/ч НОМЕР_5 ) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу ( НОМЕР_4 прикордонний загін / в/ч НОМЕР_2 ), але довідки, передбачені додатком 2 до наказу 392-АГ, на адресу в/ч НОМЕР_2 не направлялися, підстави для нарахування збільшеної грошової винагороди (до 100000 грн.) в НОМЕР_4 прикордонному загону відсутні. (Тобто, Адміністрація державної прикордонної служби України - розпорядник коштів, підтверджує як факт не надання НОМЕР_6 прикордонним загоном до НОМЕР_4 прикордонного загону документів (довідок) які є єдиною підставою для здійснення виплати збільшеної грошової винагороди (до 100000 грн.), так і факт відсутності правових підстав у НОМЕР_4 прикордонного загону для здійснення таких виплат.)

Отже, у відповідача (в/ч НОМЕР_2 ) відсутні правові підстави для здійснення нарахування та виплати позивачу збільшеного розміру додаткової грошової винагороди до 100000 гривень за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач також зазначає, що за період з 01 грудня до 31 грудня 2022 року позивачу було нараховано та виплачена додаткова винагорода (збільшена до 100 000 гривень) передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 у січні 2023 року. При наявності підстав визначених наказом Адміністрації Державної прикордонної служби №392-АГ від 30.07.2022 року (у разі надання прикордонним загоном до якого був відряджений позивач підтверджуючих документів - довідки за формою визначеної наказом №392-АГ щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах), позивачу буде нарахована та виплачена військовою частиною НОМЕР_2 додаткова винагорода (збільшена до 100 000 гривень) встановленим порядком за відповідні періоди участі військовослужбовця у бойових діях або заходах. Також зазначив, що сама суть даного спору, складає саме невідповідність довідки виданої командиром НОМЕР_6 прикордонного загону, що затверджена керівними наказами (№392-АГ та №628-АГ), адже саме вона є підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, НОМЕР_4 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) не може спростувати або підтвердити належним чином участь в бойових діях військовослужбовців які були відрядженні в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у спосіб визначений вищезазначеними наказами, а саме скласти довідку згідно додатку 2 наказу. Отже, відповідач вважає, що прикордонний загін діяв на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені статтею 19 Конституції України та законодавством України. Крім того, дії відповідача відповідають і нормам ст.2 КАС України яким визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, а також підстави визнання неправомірними діянь суб`єкта владних повноважень. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом установлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 .

Відповідно до витягу із наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.11.2018 №326-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу.

Відповідно до довідки щодо відрядження військовослужбовця №12/2268 від 17.09.2024 ОСОБА_1 , з 26.09.2022 по 08.01.2023 перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_6 прикордонного загону. 08.01.2023 військовослужбовець прибув з ділянки НОМЕР_6 прикордонного загону та приступив до виконання обов`язків 09.01.2023 відповідно до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 09.01.2023 №7-ВВ.

31.01.2024 представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із адвокатським запитом, щодо надання інформації та документів, які підтверджують період проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 та інформації щодо нарахування, виплати сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022.

Відповідач, листом від 07.02.2024№08/1051-24-Вих розглянувши адвокатський запит повідомив представника позивача, що ОСОБА_1 у спірний момент являвся військовослужбовцем НОМЕР_4 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) та перебував на фінансовому забезпеченні у НОМЕР_4 прикордонному загоні.

Щодо порядку виплати підвищеної грошової винагороди до 100000 грн. військовослужбовцям, які були направлені і перебували у підпорядкуванні начальника НОМЕР_6 прикордонного загону, існує встановлений механізм (підстави і документи) який передбачає, що НОМЕР_6 прикордонний загін зобов`язаний надавати щомісячно до 5 числа до НОМЕР_4 прикордонного загону документи визначені розпорядником коштів - Адміністрацією Державної прикордонної служби України, а 11 прикордонний при отримані належних документів нараховує і виплачує кошти військовослужбовцям НОМЕР_4 прикордонного загону які виконують (виконували) обов`язки на ділянці та під керівництвом НОМЕР_6 прикордонного загону (у Чернігівській області) пропорційно днів безпосередньої участі у бойових діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Відповідно до пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. На виконання вимог Постанови №168, Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» (далі - наказ 392-АГ), який набрав чинності та застосовувався з 01 серпня 2022 року до 30 листопада 2022 року. Пункт 2 та З наказу 392-АГ визначає заходи, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. Пункт 4 наказу 392-АГ визначає сукупність наявної інформації у документах, які підтверджують виконання заходів, передбачених пунктами 2, З цього наказу. Військовослужбовець перебував у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пункт 5 наказу 392-АГ визначає, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Згідно тьЦ наказу №392-АГ інформація (довідки) на військовослужбовців, що перебувають у відряджені, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів (командиром НОМЕР_6 прикордонного загону) до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи (командиру НОМЕР_4 прикордонного загону), в яких ці військовослужбовці проходять службу (перебувають на фінансовому забезпеченні), за формою, наведеною у додатку 2 (у виді довідки визначеної форми) до цього наказу.

Звертає увагу, що обов`язок оформлення документів визначених п.4, п.5, п.И наказу №392-АГ які є підставою для нарахування і виплати коштів покладено на начальників органів Держприкордонслужби (командирів військових частин), який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань направлені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі, що підтверджується довідкою, за формою, встановленою у додатку до наказу №392-АГ. Командир військової частини на грошовому забезпеченні якого перебуває військовослужбовець нараховує кошти і видає наказ про виплату підвищеної додаткової винагороди відрядженому військовослужбовцю за дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах за відповідний період - на підставі і у порядку визначеному наказом №392-АГ, тобто за підтверджуючими документами (довідки) які надаються командиром який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань направлені військовослужбовці.

Військовослужбовцю підвищена додаткова винагорода за жовтень, листопад, грудень 2022 та за січень 2023 року (за час перебування у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано підтверджуючих документів (довідки) про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених наказом №392-АГ, за формою, наведеною у додатку до наказу №392-АГ.

З вищевикладеного слідує, що невиконання обов`язку, а саме ненадання встановленої форми довідок командиром який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань направлені військовослужбовці з будь-яких причин, не звільняє останнього від виконання даного обов`язку та не перекладає такі обов`язки на командира військової частини на фінансовому забезпеченні якого перебувають такі військовослужбовці.

У зв`язку з не отриманням довідок та з метою реалізації вимог Постанови №168 та наказу №392-АГ НОМЕР_4 прикордонним загоном на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено лист з клопотанням надання документів (довідки) про безпосередню участь у бойових діях або заходах, передбачених наказом №392-АГ за встановленою формою.

На адресу НОМЕР_4 прикордонного загону надійшов лист від 29.11.2022 року №22/4820-22 вих. «Про надання інформації» від начальника НОМЕР_6 прикордонного загону, в якому зазначено, що НОМЕР_6 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної до 100000 грн. додаткової винагороди підрозділам (військовослужбовцям) військової частини НОМЕР_2 , за час їх перебування і виконання ними обов`язків на ділянці НОМЕР_6 прикордонного загоьгу, зокрема:

«Підрозділи (військовослужбовці) які знаходяться у межах Чернігівської і Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення...» (другий абзац листа).

«У зв`язку з вищевикладеним, довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень та жовтень 2022 року ...не опрацьовувались» (четвертий абзац листа).

Відносно військовослужбовця, ІНФОРМАЦІЯ_2 не надавав підтверджуючих документів безпосередньої участі його у бойових діях або заходах за формою встановленою наказом №392-АГ. Крім того, на звернення в/ч НОМЕР_2 щодо необхідності отримання підтверджуючих документів безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах під час його перебування у НОМЕР_6 прикордонному загоні, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 не приймали участі у бойових діях і заходах, (лист 105 прикордонного від 29.11.2022 року N922/4820-22 вих. «Про надання інформації»).

З першого грудня 2022 року почав діяти наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09 грудня 2022 року №628-АГ, яким було скасовано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392-АГ. У свою чергу, аналогічні норми, щодо нарахування та виплати додаткової винагороди військовослужбовцям які направлені і перебувають у підпорядкуванні інших начальників органів охорони державного кордону (інших командирів військових частин), які зазначені у пункту 4, 5, 11 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392-АГ, містяться у пункті З, 7, 8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09 грудня 2022 року №628-АГ (тобто, за наказом №628-АГ командир військової частини, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань направлені військовослужбовці, зобов`язаний щомісячно до 5 числа надавати (аналогічну за змістом до наказу №392-АГ) довідку на таких військовослужбовців із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі).

З огляду на вищевикладене повідомляємо, що НОМЕР_4 прикордонний загін нараховує і здійснює виплату підвищеної додаткової винагороди до 100000 гривень ВСІМ військовослужбовцям НОМЕР_4 прикордонного загону за період їх перебування у підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі надання ІНФОРМАЦІЯ_1 належних підтверджуючих документів (довідки) такої безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах. Як зазначено вище, обов`язок з надання документів про участь у бойових діях на відряджених військовослужбовців покладено на командира військової частини який вів бойові (начальник НОМЕР_6 прикордонного загону) і у підпорядкуванні якого перебували такі військовослужбовці.

04.03.2024 представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_5 Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив скласти та направити до Військової частини НОМЕР_2 довідку за формою, наведеною у додатку 1 до наказу №392-АГ, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з жовтня по грудень 2022 року, та січень 2023 року.

Військова частина НОМЕР_5 , листом від 22.03.2024 №08.1/А-155/171 повідомила представника представника позивача, на вимогу пункту 7 наказу АДПСУ від 09.12.2022 № 628-АГ, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ) Державної прикордонної служби України на підставі наявних облікових даних ОСОБА_2 була видана довідка № 3626 від 07.01.2023 із зазначенням періодів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області. Інформація, яка міститься у довідці є дійсна, окрім періоду з 01.01.2023 по 07.01.2023, коли Чернігівська область не була місцем ведення воєнних (бойових) дій у відповідності до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій».

Повідомлено, що журнали бойових дій, відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363, Журнал бойових дій окрім військової частини, ведеться в підрозділах з моменту отримання наказу, директиви про залучення до ведення бойових дій і до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій. Таким чином їх облік та прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ), вказана інформація розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. У зв`язку з вищевикладеним, зазначити повну інформацію у довідці не має можливості.

При наданні ОСОБА_3 належним чином завірених документів довідка буде переопрацьована та приведена у точну відповідність до форми додатку 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 № 628-АГ.

11.04.2024 представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив направити до Військової частини НОМЕР_5 журнал бойових дій (службово- бойових дій, вахтовий, навігаційно - вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) чи копії або витяги з них відносно солдата ОСОБА_1 за період з вересня 2022 по теперішній час.

21.05.2024 листом №02.2/3907-24-Вих Військова частина НОМЕР_2 повідомила представника позивача, що в журналі службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 в якому за час перебування у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу ОСОБА_4 відсутні записи про безпосередню участь у бойових діях або заходах.

05.06.2024 представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_2 із заявою, в якій просив опрацювати довідку видану НОМЕР_6 прикордонним загоном №3626 від 07.01.2023 року, що підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях. Вжити заходів щодо здійснення перерахунку з подальшою доплатою додаткової грошової винагороди за період який визначений у довідці №3626 від 07.01.2023 року.

Листом від 26.06.2024 Військова частина НОМЕР_2 повідомила представника позивача, що військовослужбовця підвищена додаткова винагорода за жовтень-листопад 2022 року (за час перебування у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано підтверджуючих документів (довідки) про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених наказом №392-АГ, за формою, наведеною у додатку до наказу №392-АГ.У зв`язку з не отриманням довідок та з метою реалізації вимог Постанови №168 та наказу №392-АГ НОМЕР_4 прикордонним загоном на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено лист з клопотанням надання документів (довідки) про безпосередню участь у бойових діях або заходах, передбачених наказом №392-АГ за встановленою формою.

В матеріалах справи також наявні витяги з рапортів щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_4 прикордонного загону, направлені НОМЕР_6 прикордонним загоном на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону, а саме:

копія рапорту першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.12.2022 № 1879, щодо виплати додаткової винагороди до 70000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців НОМЕР_8 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону, в тому числі ОСОБА_1 , у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій у період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року;

копія рапорту першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.12.2022 № 1878, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби, в тому числі ОСОБА_1 , у період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року;

копія рапорту першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.11.2022 № 1879, щодо виплати додаткової винагороди до 70000 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців НОМЕР_8 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону, в тому числі ОСОБА_1 , у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій у період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року та з 01.10.2022 по 31.10.2022;

копія рапорту першого заступника начальника загону коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.12.2022 № 2171, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби, в тому числі ОСОБА_1 , у період з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року;

З архівної відомості № 1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року вбачається, що позивачу у вересні листопаді 2022 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода до 30000 грн. , у грудні 2022 року у розмірі 60000 грн.

Відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня 2023 року по грудень 2022 року вбачається, що у січні 2023 року додаткова винагорода не ниплачувалась.

Отже, з наведеного вбачається, що на час розгляду справи позивачу нараховано та виплачено підвищену додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з вересня 2022 року по грудень 2022 року включно.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про державний кордон» від 04 листопада 1991 року № 1777-XII передбачено, що захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року № 661-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (стаття 1-2 Закону № 2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 цієї постанови визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, Кабінет Міністрів України установив військовослужбовцям, в тому числі Державної прикордонної служби, додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, в постанові від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22, яка набрала законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди "до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць" замість "30000 гривень щомісячно" не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом "пропорційність" із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, не врегульовувала цих питань.

На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ № 392-АГ, уведений в дію з 01 серпня 2022 року, який діяв до набрання чинності 01 грудня 2022 року наказу № 628-АГ.

Саме цими наказами на виконання положень Постанови № 168 визначено і порядок, і умови виплати відповідної винагороди, в тому числі визначено вичерпний перелік документів, необхідних для її нарахування та виплати.

У пункті 2 наказу № 392-АГ конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до пункту 10 наказу № 392-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Пунктом 11 наказу № 392-АГ визначено, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Згідно з пунктом 12 наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 000 грн. на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Аналогічного змісту положення містяться і в наказі № 628-АГ, який дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби № 392-АГ та № 628-АГ.

Так, для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтверджена документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що виплати додаткової винагороди до 100000,00 грн. військовою частиною НОМЕР_2 здійснюється за наявністю підтверджуючих документів в даному випадку від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу у спірний період нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода до 30000 грн. (за вересень-листопад 2022 року, та збільшена до 70000 грн. додаткова винагорода за грудень 2022 року, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Виплата позивачу збільшеної до 70000 грн. додаткової винагороди за постановою КМУ № 168 за грудень 2022 року підтверджується архівною відомістю № 1 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року.

Разом із цим, позивач вказує, що він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 гривень відповідно до Постанови №168 за період з вересня 2022 року по січень 2023 року під час перебування у відрядженні до НОМЕР_6 прикордонного загону, тобто з 26 вересня 2022 року по 08 січня 2023 року.

Водночас, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у вересні-листопаді 2022 року та січні 2023 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

При цьому суд зазначає, що лише сам факт виконання позивачем завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) на ділянці державного кордону з Республікою Білорусь під час перебування у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ) в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Згідно з пунктом 5 наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Відповідно до листа №02.2/3907-24-Вих Військова частина НОМЕР_2 повідомила представника позивача, що в журналі службово-бойових дій відділу прикордонної служби №2 в якому за час перебування у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу ОСОБА_4 відсутні записи про безпосередню участь у бойових діях або заходах.

Пояснень щодо того які саме завдання, за якою посадою і де виконував ОСОБА_1 , якого було направлено у службове відрядження в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_5 ), починаючи з 26 вересня 2022 року, ані НОМЕР_6 прикордонним загоном, ані НОМЕР_4 прикордонним загоном суду не надано.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях і заходах, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, а також строку його участі у таких діях і заходах.

Відтак, відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством; бездіяльність щодо позивача не допустив, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Суд також зауважує, що виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожними поняттями. Суду не надано доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, зокрема у вересні 2022 року та січні 2023 року, в яких позивач приймав участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 постанови КМ України №168. Визнання того, що позивач весь час приймав участь у зазначених діях та заходах не відповідає встановленому постановою КМУ №168 пропорційному підходу до визначення розміру додаткової винагороди.

Позивач повинен довести існування обставин, на які він посилається у позові на підтвердження своїх позовних вимог (обставин його участі у бойових діях чи безпосередньої та особистої участі у заходах з оборони, відсічі і стримування збройної агресії), а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах у випадку встановлення таких обставин.

Такий висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 червня 2020 року по справі № 520/2261/19, де Суд вказав, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача, суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дій чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Додаткові докази на підтвердження участі позивача у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у спірні періоди суду не надані.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи участі позивача у бойових діях або у забезпеченні здійснення відповідних заходів у зазначені вище періоди часу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. за спірний період пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, беручи до увагу всі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з вересня 2022 по січень 2023 р. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах- відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 06 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя К.Е. Абдукадирова