Справа № 606/2033/24
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/2033/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: судді Мельник А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3037505 від 12.09.2024,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Сампару Н.М. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить поновити строк звернення із позовною заявою та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3037505 від 12.09.2024 щодо позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, в ній не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано усіх обставин справи, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не порушував Правил дорожнього руху.

У позові зазначено, що час вчинення порушення ОСОБА_1 у постанові серії ЕНА № 303750 зазначено 12.09.2024 об 22:31:47, проте, з відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля під назвою файлу: «IMG_2639» слідує, що станом на закінчення самого відеозапису, що відповідає 22:27:25 год. працівники поліції вже зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та говорили з ним. Тобто, ОСОБА_1 не міг порушити п. 9.2.б ПДР України, що стало підставою для його зупинки, пізніше ніж його зупинили працівники поліції та безпосередньо спілкувалися з ним більше години часу, виписуючи постанову про порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 13.09.2024 записався до авто-механіка, який детально оглянувши автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 виявив дефект в автомобільній проводці, що відповідала за коректне спрацьовування покажчика повороту.

Перед початком руху, ОСОБА_1 , як водій, ретельно перевірив справність свого автомобіля, чим виконав п. 2.3. а) ПДР України, а саме: «перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу». Покажчик повороту перед початком руху був справним. Це підтверджується, й тим, що на вище згаданому відеозаписі ОСОБА_1 неодноразово вмикав покажчик повороту і він працював цілком справно.

Виникнення технічних несправностей автомобіля, зокрема - некоректну роботу покажчика повороту (не постійне спрацьовування при його вмиканні та спрацьовування із затримкою) під час руху автодорогами загального користування водій виявити не мав можливості, ОСОБА_1 взагалі навіть не припускав, що покажчики повороту працюють некоректно.

У позовній заяві представник позивача покликається на висновки Другого апеляційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2022 у справі № 626/3280/21, згідно яких: «Якщо технічна несправність ТЗ виникла вже під час руху без вини водія, такий не несе адміністративну відповідальність, якщо не доведено що водій знав про таку несправність до його зупинки поліцією».

Враховуючи вказане, а також те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 положень закріплених в ПДР України, позивач та його представник вважають постанову від 12.09.2024 незаконною та просять її скасувати.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.10.2024 позовну заяву було залишено без руху, вказано на недоліки позовної заяви та надано строк на їх усунення.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 07.10.2024 заяву про поновлення пропущеного строку на звернення з позовом до суду задоволено, причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом визнано поважними та поновлено позивачу такий строк, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання.

16.10.2024 від Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою, оскільки позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України (далі ПДР), зокрема останній керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п.9.2б ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Враховуючи вказане, поліцейським правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та винесено оскаржувану постанову, яка повністю відповідає вимогам законодавства. Просить справу розглянути за відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позову. До вказаного відзиву на позов було прикріплено ряд відеофайлів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачено статтею 286 КАС України.Згідно частини першої статті 269 КАС України у справах, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Разом з тим, 16.10.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, у якій наведені такі ж як у позовній заяві доводи щодо підстав для скасування оскаржуваної постанови. Додатково зазначено, що ОСОБА_1 сумлінно дотримувався правил дорожнього руху, визначених законом, однак, виникла несправність транспортного засобу, яку він не міг виявити до початку руху автомобіля, а від так не є винним у порушенні ПДР.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак представником позивача адвокатом Сампарою Н.М. 12.11.2024 за допомогою системи "Електронний суд" подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначив прохання про розгляд справи за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

12.09.2024 інспектором відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Василишин Лілією Володимирівною винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3037505, згідно якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

У вказаній постанові зазначено, що 12.09.2024 року об 22:31:47 по вулиці Паращука в місті Теребовля, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР, а саме: порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії ЕНА № 3037505 від 12.09.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, а саме накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові, представником відповідача до відзиву на позовну заяву в системі "Електронний суд" прикріплено ряд відеофайлів із відображенням події адміністративного правопорушення, які було досліджено судом у судовому засіданні.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 дійсно 12.09.2024 керував транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки було те, що водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом, тобто порушив вимоги п.9.2б ПДР України, вказану причину зупинки було озвучено ОСОБА_1 працівником поліції. Вказане не заперечується і стороною позивача.

Представник позивача вказувала на відсутність вини позивача та як наслідок відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з тим, що під час руху у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 виникли технічні несправності, зокрема, некоректна робота покажчика повороту (не постійне спрацьовування при його вмиканні та спрацьовування із затримкою), яку водій виявити не мав можливості. На підтвердження вказаного додано довідку ФОП ОСОБА_3 від 13.09.2024 про те, що ОСОБА_1 дійсно звертався 12.09.2024 о 14:00 год до СТО в м.Теребовля з проханням оглянути його автомобіль "Ford Connect", НОМЕР_1 на наявність несправностей при вмиканні покажчика поворота. Після детального огляду транспортного засобу було виявлено та усунено несправність в автомобільній проводці, яка відповідала за вмикання/вимикання покажчика повороту. Причина несправності полягала в короткому замиканні проводів, що викликало затримку при вмиканні покажчика повороту на 5-10 секунд після його ввімкнення водієм. Проте, 13.09.2024 о 09:30 год ОСОБА_1 знову звернувся до СТО в м.Теребовля для виправлення поломки, яку він виявив 12.09.2024 о 22:30 год. Після детального огляду автомобіля було встановлено, що дійсно поломка виправлена не була. Поломку виправлено та детально перевірено справність роботи покажчиків поворотів. Жодних несправностей після ремонту 13.09.2024 - не виявлено.

Враховуючи вказане, представник позивача покликається на висновки Другого апеляційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2022 у справі № 626/3280/21, та зазначає, що суд у вказаній постанові зазначив: «Якщо технічна несправність ТЗ виникла вже під час руху без вини водія, такий не несе адміністративну відповідальність, якщо не доведено що водій знав про таку несправність до його зупинки поліцією».

З цього приводу суд зазначає, що згідно положень частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, суд вважає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі № 626/3280/21 є нерелевантною до обставин даної справи. Так, вказана постанова стосується порушення водієм підпункту 31.4 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, тобто, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що жодним чином не стосується правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, що інкримінується ОСОБА_2 .

Із відеозапису також слідує, що здійснюючи рух на транспортному засобі позивач перед зупинкою його працівниками поліції неодноразово подавав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, лише один раз його не подав, за що був зупинений працівниками поліції. При цьому, із відеофайлу IMG_2639 слідує, що ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом та здійсненні повороту не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку більше 10 сек. Надалі, при зупинці працівниками поліції та спілкуванні з ними ОСОБА_1 про несправності світлового покажчика повороту не зазначав, вказав, що згідний з порушенням ПДР щодо неувімкнення покажчика повороту. Пізніше щодо ОСОБА_1 було складено також протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо твердження представника позивача про невідповідності у зазначенні часу події у відеофайлах та у постанові, суд зазначає, що наявність розбіжностей часу зафіксованого у відеозаписі та часу вчинення правопорушення, зазначеного у постанові, не спростовує встановлених судом обставин, зокрема, що правопорушення мало місце, і час запису події не є суттєвим фактом, який би вказував на недопустимість записів чи постанови як доказу.

Доводи представника позивача не спростовують факту порушення ОСОБА_1 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що доводи позивача є безпідставними, відповідачем подано достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та підтверджували факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що відповідачем доведено правомірність дій щодо винесення оскаржуваної постанови, надано докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, а також судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3037505 від 12.09.2024 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул.Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, .

Повний текст рішення складено 12 листопада 2024 року.

Суддя А.В. Мельник