Справа № 460/28503/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 460/28503/23 пров. № А/857/7774/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року (прийняте за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівному суддею Друзенко Н. В.) в адміністративній справі № 460/28503/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправною яка полягає у зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 без застосування подвійного розміру, що передбачено ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з 25.06.2023 (у межах строку звернення до суду), зарахувавши до загального страхового стажу період роботи із 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі № 460/18574/22 відповідач 19.12.2022 призначив ОСОБА_1 пенсію, проте, як встановлено із листа Пенсійного органу від 20.10.2023 № 1700-0304-8/90778 період роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я всупереч ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховано в подвійному розмірі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Рівненській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до частини 3, 4 статті 24 Закону № 1058-IV який набрав чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Оскільки, Закон № 1058-IV набрав чинності 01.01.2004, то в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону № 1788-ХІІ підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Для періодів роботи після 01.01.2004 законодавством не встановлено пільг щодо обчислення страхового стажу працівників відділень закладів охорони здоров`я.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі № 460/18574/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Тернопільській області, ГУ ПФУ в Рівненській області задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 44 від 15 квітня 2022 року Про відмову у призначенні пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 починаючи із 12 лютого 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до спеціального стажу за Списком № 2 період роботи на посаді дезінфектора інфекційного відділення Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня Рівненської міської ради з 20 серпня 1997 року по 31 грудня 2019 року.

Рішення набрало законної сили 20.12.2022.

На виконання вказаного рішення відповідач рішенням № 44 від 19.12.2022 призначив ОСОБА_1 пенсію, листом від 20.10.2023 № 1700-0304-8/90778 на адвокатський запит представника позивача повідомивши, що період роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я всупереч ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення не зараховано в подвійному розмірі.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування періоду її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2022 в інфекційному закладі охорони здоров`я у подвійному розмірі, позивач звернулася до суду з позовною заявою у цій справі

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував його тим, що за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи в інфекційному відділенні закладу охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Закон України № 1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд встановив, що факт роботи позивача, зокрема й в період з 01.01.2004 по 31.03.2022 у зазначених умовах праці відповідачем не заперечується та підтверджується довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.02.2022 № 2-26/38, виданою КНП Центральна міська лікарня Рівненської міської ради.

Єдиною підставою для відмови у врахуванні вказаного періоду роботи до загального страхового стажу у подвійному розмірі слугував його висновок, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

При цьому, період роботи ОСОБА_1 з 20.08.1997 по 31.12.2003 зараховано до загального страхового стажу у подвійному розмірі (за роботу у інфекційному відділенні медичного закладу відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення), а період з 01.01.2004 згідно статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах встановлені статтею 60 Закону № 1788-XII.

Статтею 60 Закону № 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), продовжують діяти і підлягають застосуванню після 01.01.2004.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи в закладі з надання психіатричної допомоги підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом щодо застосування вказаних вище норм матеріального права, викладеним в постановах від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17, від 08.06.2022 у справі № 510/1593/16-а, від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в адміністративній справі № 460/28503/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин