Справа № 580/3708/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3708/24 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року, прийнятого у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради" про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального закладу "Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради", в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення та зобов`язати вчинити дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач через свою представницю подав апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 у справі № 580/3708/24 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Позивач вважає, що медико-соціальна експертиза проведена з порушенням порядку. Зокрема, не було взято до уваги того, що здоров`я ОСОБА_1 з 2022 року погіршилося, він проходив лікування, що підтверджується медичними документами, які додані до позовної заяви. Разом з тим, враховуючи той факт, що після направлення документів на проведення МСЕК пройшло більше року. Також, комісією не булу вжито заходів для проведення додаткового обстеження ОСОБА_1 та встановлення стану здоров`я на момент проведення експертизи.

Позивач вважає, що безпідставно було проведено заочне засідання комісії по медичних документах, оскільки п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» № 225 від 08.03.2022 у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико - соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Представниця позивача зазначає, що жодних документів про неможливість прийняття участі в засіданні комісії ОСОБА_1 не надавав, а тому підстав для заочного проведення засідання не було.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2022 № 4/1908 ОСОБА_1 в період з 02.09 по 14.11.2014 брав участь в АТО.

Згідно Акту огляду МСЕК від 25.09.2015 позивачу, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, встановлено 15% ступіню втрати професійної працездатності.

У подальшому, згідно довідки ВЛК ВЧ НОМЕР_1 від 09.09.2022 проведено медичний огляд позивача та встановлено діагноз: наслідки хвороби Осгуд-Шлятера, у вигляді фрагментації горбистостей обох великогомілкових кісток, деформуючий артроз колінних суглобів, ІІ ступеня, з помірним больовим синдромом, без порушення функцій. Генералізований ліпоматоз тіла з помірним порушенням функцій, що ускладнює носіння форми та спорядження. Захворювання пов`язані з проходженням військової служби.

Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2022 № 5/501 ОСОБА_1 було направлено до комунального закладу для вирішення питання працездатності, встановлення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності.

КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради видала додатковий листок на МСЕК та 09.11.2022 направила документи ОСОБА_1 до КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради».

Листом від 06.12.2022 № 1260/01-09/1 КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» повернуто пакет документів до КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради, зазначивши про дефекти відправлення: не зрозуміла мета направлення на МСЕК, так як згідно наданих документів клініко-функціональний стан кістково-м`язової та сполучної системи в незначній ступені обмежує життєдіяльність хворого, що не дає підстави для визначення групи інвалідності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі № 580/4055/23, яке згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили 31.08.2023, адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Комунального закладу "Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради" щодо не проведення медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 для вирішення питання працездатності, встановлення групи інвалідності та відсотку втрати працездатності;

зобов`язано Комунальний заклад "Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради" провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_1 з метою встановлення втрати працездатності, встановлення групи інвалідності та відсотку втрати працездатності;

у задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Із листа комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» № 2609/01-09/1 від 27.11.2023 вбачається, що 21.11.2023 за медичними документами щодо позивача для повторного огляду винесено остаточне рішення - особою з інвалідністю позивач не визнаний через незначні морфо-функціональні обмеження життєдіяльності по відповідному захворюванню. Рішення комісії по медичних документах, які надійшли до закладу винесено заочно, у зв`язку з тим, що позивач належним чином викликався для огляду обласну МСЕК №2, однак без поважних причин не прибув та враховуючи його заяву від 15.11.2023 щодо прийняття рішення про встановлення йому групи інвалідності заочно на підставі направлених документів ЛКК.

Не погоджуючись із рішенням обласної МСЕК № 2 про невизнання інвалідом, позивач його оскаржив до Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України.

Листом від 13.02.2024 № 56-23/В/-402 ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України» повідомила позивача, що при вивченні медико-експертних документів та результатів огляду, ЦМСЕК підтвердила рішення обласної МСЕК № 2 про невизнання позивача інвалідом.

Позивач вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що Обласною МСЕК № 2 правомірно було винесено оскаржуване рішення заочно лише по медичних документах, які надійшли до закладу.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" № 875-ХІІ від 21.03.1991 (далі - Закон № 875-ХІІ) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до ст. 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06.10.2005 (далі - Закон № 2961-IV) визначає, що медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

За приписами частин 1-6 ст. 7 № 2961-IV медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я.

Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико-соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу "особа з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю" у разі виявлення мультидисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані.

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.

Частина 8 ст. 7 Закону № 2961-IV встановлює, що медико-соціальні експертні комісії визначають групу інвалідності, її причину і час настання.

За приписами ч. 12 ст. 7 Закону № 2961-IV положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу. (далі - Положення № 1317).

За приписами пунктів 3 та 4 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

На виконання пунктів 11 та 15 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 561 від 05.09.2011, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за № 1295/20033 (далі - Інструкція № 561) встановлено, що при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи у суді першої інстанції.

Кабінетом Міністрів України 08.03.2022 було прийнято постанову № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України" (далі - Постанова № 225), яка передбачає, що на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Отже, як вірно вказує суд першої інстанції, на період дії воєнного стану медико-соціальні експертні комісії мають право у разі неприбуття особи на огляд приймати рішення заочно за наявними документами.

Як підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 відповідно до вказаного у його заяві від 15.11.2023 номера телефону викликався для проведення огляду до Обласної МСЕК № 2 на 21.11.2023, однак у зв`язку з неприбуттям та враховуючи його заяву від 15.11.2023, в якій він просив прийняти рішення про встановлення йому групи інвалідності заочно на підставі направлених документів ЛКК, тому Обласною МСЕК № 2 було винесено оскаржуване рішення заочно лише по медичних документах, які надійшли до закладу.

Стосовно посилання позивача про те, що він у листопаді 2023 не був оглянутий обласною МСЕК № 2, то суд першої інстанції вірно зазначає, що позивач заявою від 15.11.2023, копія якої надано ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України» до відзиву на позовну заяву, повідомляв КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» про те, що він не має можливості за станом здоров`я особисто прибути до МСЕК, тому особисто просив прийняти рішення про встановлення йому групи інвалідності заочно на підставі направлених документів ЛКК (том 1 а.с. 98).

На підставі вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко