Справа № 339/413/24
Суддя: Сметанюк В. Б.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №339/413/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Болехів Болехівський міський суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Львівській області, поліцейського відділення поліції № 2 (м. Миколаїв) Стрийського районного управління Головного управління Національної поліції в Львівській області Скрипця Руслана Ігоровича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 3031267 від 12 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену поліцейським Скрипцем Р.І., а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП; стягнути з Головного управління Національної поліції в Львівській області судові витрати у справі.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 12 вересня 2024 року поліцейським відділення поліції № 2 (м. Миколаїв) Стрийського районного управління ГУНП в Львівській області Скрипцем Р.І. винесена постанова серії ЕНА № 3031267, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову протиправною, такою, що не відображає дійсних обставин справи, складену з порушенням чинного законодавства виходячи з наступного.

Так, 12 вересня 2024 року він дійсно керував транспортним засобом категорії С марки Mercedes-Benz 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , та на блокпості в с. Лисовичі Стрийського району Львівської області був зупинений поліцейським ОСОБА_2 . На вимогу даного поліцейського ним було пред`явлено посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ознайомившись із якими працівник поліції заявив, що він не має права керувати транспортним засобом категорії С, оскільки у його посвідченні водія відкрита тільки категорія В. На такі твердження поліцейського він заперечив та повідомив, що згідно з чинним законодавством України, зокрема, пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В. Станом на 12 вересня 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, а тому він, маючи посвідчення водія транспортних засобів категорії В мав право керувати транспортним засобом категорії С.

Незважаючи на його заперечення та незгоду, поліцейський виніс щодо нього оскаржувану постанову. При цьому зі змісту самої постанови є не зрозумілим суть порушення, не зазначено яка саме категорія посвідчення водія необхідна для керування цим автомобілем і яку категорію має водій.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що є всі підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідачі відзиву на позов не надали, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не надсилали, суд, на підставі ст. 205 КАС України, розглядає справу за їх відсутності (а.с. 17, 21, 23).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3031267 від 12.09.2024 року ОСОБА_1 12.09.2024 року о 06:02 год. по вул. Грушевського в с. Лисовичі, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п. 2.1.а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 10).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Також, згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі і передбачених статтями 124-1 126 КУпАП.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1а ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, на момент притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він мав посвідчення водія ІВА НОМЕР_2 на керування транспортними засобами категорії В (а.с. 11).

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 свідчить, що автомобіль марки Mercedes-Benz 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , належить до категорії С (а.с. 12).

Відповідно до п. 11 Постанови КМУ від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» (із змінами, внесеними постановою КМУ від 22.03.2022 № 348), у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В.

Указом Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента від 23.07.2024 № 469 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб.

Отже, станом на 12 вересня 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований.

Таким чином, позивач, маючи посвідчення водія транспортних засобів категорії В мав право керувати транспортним засобом категорії С.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу. Також суть і обставини правопорушення викладені некоректно та є незрозумілими, зокрема вказано «водій керуючи ТЗ не пред керував з технічними несправностями, а саме розбитий передній показник повороту, чим порушив п. 2.1а ПДР», не зазначено, яка саме категорія посвідчення водія необхідна для керування автомобілем марки Mercedes-Benz 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , та яку категорію посвідчення водія має правопорушник.

Отже, враховуючи положення Постанови КМУ від 184 № 03.03.2022 «Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами у період воєнного стану», а також, що відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

За вище викладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідачі доказів на спростування доводів позивача суду не надали, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Львівській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 241-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 3031267 від 12 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Львівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Львівській області, що знаходиться за адресою 79007, пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, .

Відповідач: поліцейський відділення поліції № 2 (м. Миколаїв) Стрийського районного управління Головного управління Національної поліції в Львівській області Скрипець Руслан Ігорович, 81600, пл. Ринок, 9, м. Миколаїв Львівської області.

Суддя В.Б. Сметанюк