Справа № 607/12702/24
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024Справа №607/12702/24

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.

представника відповідача Гаврилюк З.Б,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови та рішення про примусове повернення до країни походження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови та рішення про примусове повернення до країни походження.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 травня 2024 року його затримав працівник Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області для встановлення особи та перевірки документів. З`ясувавши, що у позивача громадянство Республіки Білорусь, працівник управління склав на нього протокол про адміністративне правопорушення та притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП, у зв`язку із порушенням строку перебування в Україні. Цього ж дня відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення п. 14 ст. 1, п . 1,3 ст. 3, п. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. 2 п. 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 з притягненням позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП шляхом накладення штрафу в розмірі 3400 грн. Крім того зазначає, що рішенням відповідача №34 від 28.05.2024 року постановлено примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни та зобов`язано покинути територію України в термін до 26.06.2024, а у разі ухилення від виїзду, підлягатиме витворенню в примусовому порядку.

На підставі викладеного просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МТР 001567 від 28.05.2024 винесеною щодо ОСОБА_1 , Тернопільським відділом №1 Управління ДМС України в Тернопільській області та визнати незаконним та скасувати рішення Управління ДМС України в Тернопільській області (Тернопільським відділом Управління ДМС України в Тернопільській області) за №34 від 28.05.2024 винесеною щодо ОСОБА_1 про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

11.07.2024 року судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, в якому ознайомившись зі змістом позовної заяви у справі №607/12702/24, УДМС у Тернопільській області заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є іноземцем, та країною його громадянської належності є Республіка Білорусь. На даний час між Україною та Білоруссю діє безвізовий режим в?їзду. Згідно відміток про перетин державного кордону, наявних у паспортному документі Позивача НОМЕР_1 , востанне на територію України, Позивач в?їхав 12.07.2019. Тобто, Позивачем, в даному випадку, дозволений (встановлений) строк перебування перевищено більш як на 30 днів.

28.05.2024 під час виконання повноважень в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, притягненню порушників до адміністративної відповідальності, посадовою особою Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Є.Коновальця, 6, виявлено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після закінчення дозволеного строку перебування не виїхав за межі України. В ході перевірки було встановлено, що громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 12.07.2019 через КПП "Плетенівка" за паспортним документом серії НОМЕР_2 , виданим 24.06.2019, строком дії до 24.06.2029 (підтверджується відміткою у паспортному документі Позивача, сторінка 24), з приватною метою.

Зазначає, що Позивач після останнього в?їзду в Україну (12.07.2019) її територію не покидав, що підтверджується відмітками в його паспортному документі. Тобто, на час виявлення посадовою особою Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області, а саме - 28.05.2024 року, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в Україні понад дозволений законом термін, тобто більше 90 днів протягом 180 днів. Після в?їзду в Україну (12.07.2019) громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними установчими даними не звертався до територіальних підрозділів ДМС України з клопотанням щодо продовження строку тимчасового перебування на території України чи оформлення документів на право проживання в Україні (наприклад посвідки на тимчасове/постійне проживання). Отже, можна прийти до висновку, що в діях громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 203 КУПАП. 28.05.2024 о 11 год. 10 хв. завідувачем сектору організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області Байдацьким Мирославом Болеславовичем в приміщенні Тернопільського відділу №1 УДМС України в Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Коновальця, 6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МТР 001568 стосовно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч, 2 ст. 203 КУПАП. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому були роз?ясненні права і обов?язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що засвідчено особистим підписом Позивача. Один із примірників протоколу отриманий Позивачем, що підтверджується його підписом. Жодних зауважень щодо змісту цього протоколу надано не було, свою вину не заперечував, пояснень не надав. Зазначає, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МТР 001568 ОСОБА_3 спілкувався українською мовою, чітко усвідомлював значення своїх дій та жодних клопотань про залучення перекладача не заявляв. Окрім того, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно Позивача, останній користувався правничою допомогою адвоката - ОСОБА_4 .

Крім того вказує, що Управління Служби безпеки України в Тернопільській області листом від 31.05.2024 №69/2-2254 проінформувало УДМС у Тернопільській області, що в межах виконання визначених чинним законодавством завдань із забезпечення державної безпеки, отримано відомості щодо можливого факту порушення законодавства в міграційній сфері з боку громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час незаконно перебуває на території України. Окрім цього, Управління Служби безпеки України в Тернопільській області повідомило, що в 2021 році ОСОБА_2 був засуджений за ст. 332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в редакції КК України 2001 року) та після відбуття покарання без законних підстав продовжує перебувати в Україні (копія листа додається). Дана інформація також підтверджується довідкою від 03.06.2024 №8/03062024/61210 про перевірку Позивача на судимість, копія якої додається, наданою УІАП ГУНП в Тернопільській області на запит УДМС у Тернопільській області.

Враховуючи вищенаведене вважає, безпідставними та необґрунтованими вимоги Позивача щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.05.2024 ПН МТР 001567 винесеної заступником начальника Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області Борис П.Ю. по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 203 КУПАП стосовно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вищевказана постанова є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства України.

30.07.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній вважає, що позиція відповідача необ`єктивно висвітлює всі обставини справи, є упередженою, прогнозованою, але озвученою без належного вивчення ситуації, та зазначає, що обставини із відбуття кримінальної відповідальності, наявності судимості не позбавляють та не обмежують його у його правах, як особи на захист. Вважає, що строковість притягнення його до адміністративної відповідальності, в тому числі, шляхом вжиття щодо нього заходів із примусового повернення до країни походження або будь якої іншої країни є закінченою притягнення його 28.05.2024 до адміністративної відповідальності вчинене поза законодавчо регламентованими строками давності для накладення адміністративного стягнення. Крім цього зазначає, що вперше перетнув державний кордон України 12.07.2019, мета визначення місця проживання з дружиною на території України. Правил та строків перебування не знав, належних роз`яснень щодо цього не було, а також він володів на той час тільки білоруською мовою та не розумів української. Також перешкодою стали обмеження в роботі ряду державних органів, зумовлене введенням в Україні карантинних обмежень через поширення Covid-2019. Наявність у нього судимості у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності також стало істотною перешкодою у виготовленні та отриманні посвідки на тимчасове/постійне місце проживання в Україні. Відтак, зазначає, що у нього виникло ряд об`єктивних перешкод для звернення до Міграційної служби України, пов`язані із побоюванням бути затриманим/заарештованим/витвореним з України у зв`язку наявністю громадянства Республіки Білорусь, враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити.

26.08.2024 представником відповідача подано додаткові пояснення у справі, в яких відповідач просить критично віднестись до тверджень позивача та в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області прос касування постанови та рішення про примусове повернення до країни походження відмовити повністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Матвійчук В.В. не з`явилися. Представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволенні позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

ОСОБА_1 є громадянином Республіки Білорусь, що стверджується копіями паспорту громадянина Республіки Білорус № НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 28.05.2024 заступником начальника Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області ОСОБА_5 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МТР №001567, якою відповідно до ч. 2 ст. 203 КУпАП на ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Із змісту зазначеної постанови вбачається, що виявлено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, оскільки в?їхав 12.07.2019 на територію України через КПП "Плетенівка" по паспортному документу серії НВ3301112 виданому 24.06.2019 терміном дії до 24.06.2029, з приватною метою. Після останнього в?їзду іноземець територію України не покидав, тобто на момент виявлення перебуває в Україні понад дозволений законодавством строк. Місце скоєння правопорушення:м. Тернопіль, вул. Є.Коновальця, 6.

Рішенням №34 про примусове повернення до країни походження або третьої країни гр. Республіки Білорусь ОСОБА_6 від 28 травня 2024 року, вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни гр. Республіки Білорус ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати його покинути територію України у термін до 26.06.2024. Роз`яснити йому, що він зобов`язаний покинути територію України в термін, визначений в рішенні про примусове повернення. У разі ухилення від виїзду, він буде підлягати видворенню в примусовому порядку. Роз`яснити йому, що він має право повідомити про прийняте стосовно рішення адвоката, дипломатичного представника своєї держави чи особу, а дане рішення може бути оскаржено в суді.

Згідно акту про неможливість отримання від цифрованих відбитків пальців рук від 28.04.2024, ОСОБА_8 склав цей акт про те, що 28.05.2024 під час здійснення фіксації біометричних даних особи, з метою ідентифікації, верифікації та встановлення особи для протидії нелегальній міграції, у зв`язку з прийняттям рішення про примусове повернення гр. Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено сканування всіх пальців рук особи. Якість отриманого графічного зображення від цифрованих відбитків не дає змоги ідентифікувати особу. Фіксацію біометричних даних особи ОСОБА_7 здійснено без внесення від цифрованих відбитків пальців рук, у зв`язку з неможливістю зняття відбитків пальців рук.

Також судом встановлено, що 07.06.2019 ОСОБА_9 уклав шлюб із громадянкою України ОСОБА_10 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 07.06.2019 складено запис №142. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 змінив прізвище на ОСОБА_11 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3

Управління Служби безпеки України в Тернопільській області листом від 31.05.2024 №69/2-2254 проінформувало УДМС у Тернопільській області, що в межах виконання визначених чинним законодавством завдань із забезпечення державної безпеки, отримано відомості щодо можливого факту порушення законодавства в міграційній сфері з боку громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час незаконно перебуває на території України. Окрім цього, Управління Служби безпеки України в Тернопільській області повідомило, що в 2021 році ОСОБА_2 був засуджений за ст. 332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в редакції КК України 2001 року) та після відбуття покарання без законних підстав продовжує перебувати в Україні.

Дана інформація також частково підтверджується довідкою від 03.06.2024 №8/03062024/61210 про перевірку Позивача на судимість, копія якої додається, наданою УІАП ГУНП в Тернопільській області на запит УДМС у Тернопільській області.

Частковість полягає у тому, що як вбачається із змісту означеної вище довідки, позивач був засудженим Машівським районним судом Полтавської області, проте за ст. 332-12 ч.1 КК України.

Дослідженням бази Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наявність вироку стосовно позивача ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/105535157), винесеного у справі №948/422/22 Машівським районним судом Полтавської області від 02.08.2022 року, яким угоду про визнання винуватості від 13.07.2022 року у кримінальному провадженні № 0000013 від 22.06.2022 стосовно ОСОБА_1 , у вчиненнікримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 332-2 КК України, укладену між підозрюваним ОСОБА_1 та начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Тернопільської обласної прокуратури , за участі захисника, затверджено.

Визнано ОСОБА_1 винуватим за ч. 1 ст. 332-2 КК України та призначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язано ОСОБА_1 відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цим же вироком встановлені наступні обставини.

«..згідно з обвинувальним актом від 13.07.2022 року, 06.04.2018 працівниками Тернопільського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, було виявлено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 (ОСОБА_7), який після закінчення дозволеного строку перебування не виїхав за межі України.

Так, отримані дані свідчили про те, що 28.12.2017 громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_6 в`їхав на територію України через український пункт пропуску «Бачівськ» за паспортним документом серії НОМЕР_1 , виданим 03.12.2013, терміном дії до 03.12.2023, з приватною метою, після чого територію України не покидав.

Відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012, іноземці, які на законній підставі прибули в Україну, можуть перебувати на території України не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду. Тобто, за час дозволеного 90-денного строку на протязі 180 днів, на момент виявлення, громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_6, перебував в Україні понад встановлений строк та із заявою щодо продовження строку перебування до територіальних органів і підрозділів Державної міграційної служби України не звертався, продовжував знаходитись на території України без законних па це підстав, заходів щодо виїзду за межі України не вживав.

На підставі наведеного, 06.04.2018 Тернопільським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області стосовно вказаного іноземця складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, у зв`язку з грубим порушенням міграційного законодавства та невиїзду у встановлений термін за межі України, відсутністю законних джерел доходів та підстав для подальшого перебування на території України, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Тернопільським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області прийнято рішення № 60 про примусове повернення з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6, та зобов`язано його покинути територію України, а також заборонено в`їзд на територію України строком на три роки. Із прийнятим рішенням було ознайомлено вказаного іноземця, роз`яснено йому його суть та вручено один примірник даного документу.

У свою чергу,ОСОБА_6, усвідомлюючи протиправність перебування на території України 21.06.2018 виїхав в Республіку Білорусь.

Надалі, 04.01.2019 працівниками Тернопільського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області, у місті Тернополі було повторно виявлено громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6, який перебував в Україні. При цьому, зі слів ОСОБА_6, встановлено, що останній 12.09.2018, будучи особою якій заборонено в`їзд в Україну, прибув на територію України, після чого територію держави не покидав. За результатами перевірки по обліках ДМС-АРКАН інформація про в`їзд-виїзд громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 з 22.06.2018 відсутня.

За порушення міграційного законодавства 04.01.2019 Тернопільським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цього ж дня прийнято рішення № 1 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_6 відповідно до якого останній зобов`язувався покинути територію України до 19.01.2019.

18.01.2019 ОСОБА_6, розуміючи про незаконність свого перебування в Україні та заборону в`їзду на українську територію, виїхав в Республіку Білорусь.

Надалі 07.06.2019, перебуваючи у Республіці Білорусь, ОСОБА_6 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_8, змінив прізвище на ОСОБА_9 та 24.06.2019 отримав новий паспорт на ім`я ОСОБА_5 (ОСОБА_10) серії НОМЕР_2 .

У подальшому ОСОБА_5 перебуваючи за межами України, усвідомлюючи неможливість здійснення ним у встановленому порядку перетину державного кордону України, будучи достовірно обізнаним про те, що йому заборонено в`їзд в Україну, вирішив незаконно потрапити в Україну за паспортом громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_2 від 24.06.2019 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомляючи при цьому співробітникам Державної прикордонної служби України про заборону в`їзду на територію України строком на три роки.

Так 12.07.2019 ОСОБА_5, реалізовуючи свій злочинний умисел, використовуючи паспорт громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , в`їхав на територію України через український пункт пропуску «Плетенівка», чим завершив власні дії спрямовані на незаконне перетинання державного кордону України.

У подальшому 05.08.2019, для легалізації свого незаконного перебування в Україні, ОСОБА_5 звернувся в Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання з метою возз`єднання сім`ї. Однак встановивши, що під ім`ям ОСОБА_5 прикривається ОСОБА_6, якому заборонено в`їзд на територію України упродовж трьох років, працівниками УДМСУ в Тернопільській області йому відмовлено у видачі зазначеної посвідки.

Отже, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.332-2 КК України, як незаконне перетинання державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України…»

Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в?їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною 3 ст.3 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов?язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Статтею 1 Закону визначено, що:

- іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав (п. 6 ч. 1 ст. 3);

- іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в?їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні (п. 7 ч. 1 ст. 3);

- країна громадянської належності - країна чи країни, громадянином (підданим) якої (яких) особа є (п. 11 ч. 1 ст. 3);

- паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в?їзд або виїзд з держави і визнається Україною (п. 16 ч. 1 ст. 3);

- нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули

державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з

уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України (п.14 ст. 1).

Нормами ст.4 Закону встановлено підстави для перебування іноземців

та осіб без громадянства на території України.

Так. ч.16 ст. 4 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які в?їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в?їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Частина 3 статті 9 Закону передбачає, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Підпунктом 2 пункту 2 "Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15.02.2012 року №150 (із змінами), зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в?їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в?їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

З наведеного вбачається, що законодавством встановлено чіткий строк тимчасового перебування на території України іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду.

Саме означені норми законодавства були покладені в основу оскаржуваних позивачем постанови Тернопільського відділу 1 УДМС у Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення серії ПН МТР 001567 від 28.05.2024 року, та рішення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області №34 від 28.05.2024 року про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження.

Адже відповідач вважав, що у правових відносинах з Україною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є іноземцем, оскільки країною його громадянської належності є Республіка Білорусь. Громадянство ОСОБА_1 підтверджено паспортним документом НВ3301112, виданим 24.06.2019, строком дії до 24.06.2029. До повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (24.02.2022) між

Республікою Білорусь та Україною діяв безвізовий порядок в?їзду (Угода між

Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Білорусь про безвізові поїздки громадян від 12.06.2009). На даний час між Україною та Білоруссю все ще діє безвізовий режим в?їзду. Згідно відміток про перетин державного кордону, наявних у

паспортному документі Позивача НОМЕР_1 , востанне на територію України Позивач в?їхав 12.07.2019. Тобто ухвалюючи оскаржувані рішення Відповідач вважав, що Позивачем, в даному випадку, дозволений (встановлений) строк перебування перевищено більш як на 30 днів.

Разом з тим суд наголошує, що означені вище норми права врегульовують відносини щодо продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, котрі перетнули кордон на легальній (законній) підставі.

При цьому Відповідач не взяв до уваги, що Позивач опинився на території України незаконно, що встановлено вироком у справі №948/422/22 Машівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року, котрий набрав законної сили.

Як зазначено вище цим вироком визнано ОСОБА_1 винуватим за ч. 1 ст. 332-2 КК України та призначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язано ОСОБА_1 відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відтак будучи засудженим на території України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладанням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, дії ОСОБА_1 не могли бути врегульовані пп.2 п. 2 "Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15.02.2012 року №150 (із змінами)», щодо можливості тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в?їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в?їзду.

Керуючись ст.73-77, 90, 241-246, 255, 288 КАС, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови та рішення про примусове повернення до країни походження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Тернопільського відділу 1 УДМС у Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення серії ПН МТР 001567 від 28.05.2024 року.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області №34 від 28.05.2024 року про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 605, 60 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області вул. Текстильна 1Б м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк