Справа № 760/18015/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1268/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Майстренка О.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2024 о 21 год 28 хв поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Дмітрієвим А.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №2659814, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП). Вказане адміністративне стягнення застосовано до позивача у зв`язку із тим, що позивач керував транспортним засобом з причіпом загалною повною масою більше 37500 кг, за вісутності в позивача посвідчення водія з категорією С1Е.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, так як він має посвідчення водія на керування транспортними засобами категорії СЕ, а тому вважає, що мав право керувати і транспортними засобами категорії С1 з причепом. У зв`язку з вказаним, позивач вважає, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений

ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2024 адміністративний позов залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.

19.08.2024 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, якою були виконані вимоги вказані в ухвалі суду від 13.08.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

03.09.2024 до суду надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції в якому останній заперечив проти вимог позивача, вказавши, що згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відноситься до чотириколісних транспортних засобів категорії С1.

Як вбачається із копії посвідчення водія НОМЕР_2 , яка долучена до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 володіє правом керування транспортними засобами категорій - В, С, С1.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , останній має повну масу 4500 кг, що відповідно є 4,5 т. Для керування таким транспортним засобом водій повинен володіти правом керування категорії С1, адже маса вказаного транспортного засобу відповідає межам повної маси (від 3500 до 7500 кілограмів).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_3 від 22.07.2022 року), який належить ПГМФ (спеціалізований причіп), д.н.з. НОМЕР_4 , останній має повну масу 2500 кг, що відповідно є 2,5 т.

Таким чином, водію з посвідченням водія категорії С1 має право керувати транспортним засобом дозволена максимальна маса якого від 3500 до 7500 кілограмів з причепом повна маса якого не перевищує 750 кілограмів за умови, що загальна маса автомобіля з причепом не перевищуватиме 7500 кг.

Тобто, позивач задля керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.з.н. НОМЕР_1 з причіпом ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_4 , повинен мати посвідчення водія категорії С1Е із правом керування таким транспортним засобом, яка на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не була наявна в останнього.

Тому відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена у порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені нижче викладені факти спірних правовідносин та сформовані такі висновки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.06.2023, копія чкого міститься в матеріалах справи, володіє правом керування транспортними засобами категорій - В, С, С1, СЕ.

22.07.2024 о 21 год 28 хв поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Рівненській області рядовим поліції Дмітрієвим А.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №2659814, якою до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови та пояснень позивача викладених у позовній заяві, 22.07.2024 позивач здійснював керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_5 на автодорозі Київ-Чоп, 309 км. Після зупинки позивача та перевірки документів, уповноважена особа, прийшла до висновку, що позивач не міг керувати транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.з.н. НОМЕР_1 разом з причіпом, д.н.з. НОМЕР_4 , за вісутності в посвідченні водія позивача відповідно категорії С1Е.

Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 видане на автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.з.н. НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи, останній має повну масу 4600 кг.

Також судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 видане на причіп ПГМФ, д.з.н. НОМЕР_4 , копія якого долучена до матеріалів справи, останній має масу повну масу 2500 кг.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п/п а) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вказане порушення встановлена ч. 2 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 КУпАП.

Відповідно до п/п б) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідальність за вказане порушення встановлена ч. 1 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та пунктів 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний мати при собі та пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться, зокрема, в посвідченні водія та реєстраційному документі на транспортний засіб.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а саме порушення п/п а) п. 2.1 Правил дорожнього руху, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню.

Так, вдповідно до пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (далі - Положення) керування чотириколісним транспортним засобом дозволяється за наявності посвідчення водія, відповідних категорій:

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16.

Відповідно до пункту 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Як було встановлено судом позивач володіє правом керування транспортними засобами категорій СЕ, а повна маса транспортного засобу МERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI, д.н.з НОМЕР_1 становить 4500 кг (віднесено до категорії С1), а причіпа ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_4 - 2500 кг.

Отже, наявність у посвідченні водія позивача відкритої категорії СЕ надає йому право керувати транспортними засобами категорії С1 з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів.

У зв`язку із цим суд приходить до висновку, що позивач був безпідставно притягнений оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адмінісративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особом, яка не має право керування таким транспортним засобом.

Щодо інших обставин викладених в оскаржуваній постанові (зокрема, перевищення позивачем встановленої швидкості, непред`явлення позивачем документів на вимогу ппрацівника поліції), то відповідні обставини позивачем не оскаржуються і не є предметом вказаного позову, а тому суд не вбачає необхідності досліджувати та надавати оцінку відповідним подіям.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право , зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2659814 від 22.07.2024, про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В частині розподілу судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Позивач за подання адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі

605,60 грн. та просив судові витрати покласти на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь

позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 9, 140, 222, 245, 247, 251, 252, 258, 280 КУпАП, ст. 2, 5, 6-11, 72-79, 90, 243, 246, 250, 255, 268-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2659814 від 22.07.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Копії рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. Майстренко