Справа № 160/24045/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/24045/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Рянська В.В.) в адміністративній справі №160/24045/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 позивач, через підсистему ЄСІТС Електронний суд, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 72 від 31.07.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 28.07.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 28.07.2023.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 25.08.2015 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 28.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (відповідача-1) із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах (переведення з одного виду пенсії на інший) відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки. Розгляд заяви за принципом екстериторіальності здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2), яким прийнято рішення № 72 від 31.07.2023 про відмову у призначенні пенсії. Позивач вважає протиправним оскаржуване рішення, оскільки він має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в позові, дійшов до помилкового висновку, що пенсія за Списком № 2 та пенсія за віком (на загальних умовах) за Законом № 1058-IV це один і той же вид пенсії. Проте скаржник наголошує, що пенсія за віком, призначена відповідно до Закону №1788 та пенсія за віком, призначена відповідно до Закону №1058, не є пенсіями одного виду. Звертає увагу, що пенсії за цими законами призначаються за різних обов`язкових умов. Вважає, що йому призначена пенсія відповідно до Закону №1788, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058 він звернувся вперше. Зазначає, що наявні ряд судових рішень суду касаційної інстанції з аналогічних правовідносин.

Учасники справи не користалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 25.08.2015 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою від 28.07.2023 про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 72 від 31.07.2023 відмовлено у перерахунку пенсії за заявою ОСОБА_1 від 28.07.2023 про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У рішенні зазначено, що за результатами розгляду електронної пенсійної справи та доданих до заяви документів встановлено, що станом на 28.07.2023 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до вказаного Закону.

У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 2500-0202-8/53566 від 15.08.2023 на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 призначено з 25.08.2015 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування довічно. Призначення пенсії у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку 60 років законодавством не передбачено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов до висновку про їх необґрунтованість.

Ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за віком на пільгових умовах.

Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає наступне.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Приписами ст. 9 Закону № 1058 передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 27 Закону № 1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 25, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17.

Зокрема, у постанові від 17.05.2021 у справі № 185/1473/17 Верховний Суд, виснував наступне:

« у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2007 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.»

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 25.08.2015 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 по Списку № 2 згідно Закону №1058-IV.

В подальшому, 28.07.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Колегія суддів зазначає, що особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2, в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно з вищенаведеними положеннями законодавства призначається, перераховується та виплачується у відповідності з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в спірному випадку заява позивача до відповідача фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, а відповідач розглянувши заяву позивача правомірно відмовив у призначені пенсії за віком, оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону №1058-IV.

Натомість, доводи скаржника про те, що йому призначена пенсія відповідно до Закону №1788, за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058 він звернувся вперше, а отже має місце первинне призначення пенсії згідно Закону № 1058-IV, у зв`язку з чим дії відповідача є протиправними, свого підтвердження не знайшли.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, відповідають зазначеним правовим позиціям Верховного Суду, а тому, враховуючи норми ч. 5 ст. 242 КАС України, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення - відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року в адміністративній справі №160/24045/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник