Справа № 620/12114/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Чернігів Справа № 620/12114/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду проходження строкової військової служби, періоду навчання на денній формі у вищому навчальному закладі та періоду роботи на посаді виконувача обов`язків народного судді;

- зобов`язати відповідача зарахувати з 01.01.2024 до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби терміном 2 роки 0 місяців 12 днів, половину часу навчання на денній формі Харківського юридичного інституту терміном 1 рік 10 місяців 28 днів, та здійснити з 01.01.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміром 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Верховного Суду від 25.01.2024 №451/0/2-24, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позов мотивовано тим, що відповідач при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, невірно обрахував стаж роботи на посаді судді, що призвело до нарахування щомісячного довічного грошового утримання у меншому розмірі ніж передбачено чинним законодавством.

Суд ухвалою від 10.09.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та наголошує про відсутність законодавчо визначених підстав для врахування до стажу роботи на посаді судді, що враховується для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарного періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання на денній формі Харківського юридичного інституту.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.

19.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 25.01.2024 №451/0/2-24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці (а.с.15, 16).

Однак, при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не зарахувало до стажу роботи на посаді судді період перебування на військовій службі з 03.05.1972 по 14.05.1974 (2 роки 0 місяців 12 днів) та половину строку навчання на юридичному факультеті Харківського юридичного інституту з 01.09.1976 по 27.06.1980 (1 рік 10 місяців 28 днів), що призвело до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання з 76% до 68%.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

В силу прямої дії статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 зазначено, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Крім того, у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 Конституційний Суд України вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, їх матеріального та соціального забезпечення.

Аналіз норм Конституції свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсі, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності судді.

Згідно з приписами пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді.

Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон України №1402-VIII), статтею 142 якого урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зокрема, відповідно до частин третьої, четвертої цієї статті, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон України №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до п.25 «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України №1402-VII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Також абз.4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Разом з тим, положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020.

Відтак на час здійснення спірного перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці підлягають застосуванню норми статті 142 Закон України №1402-VIII у взаємозв`язку із приписами абз.4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, виходячи із перелічених вище норм законодавства, суд доходить висновку, що до стажу роботи позивача, що враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання належать періоди проходження строкової військової служби терміном 2 роки 0 місяців 12 днів та половина часу навчання на денній формі Харківського юридичного інституту терміном 1 рік 10 місяців 28 днів, що разом становить 3 роки 11 місяців 10 днів.

Період проходження військової служби та період навчання підтверджується записами трудової книжки, наявної в матеріалах справи (а.с.8-12), копією форми РС-право (а.с.14) та не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що здійснюючи перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону №1402-VIII, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було обчислено з урахуванням стажу на посаді судді 29 років 05 місяців 03 дні, в результаті чого загальний розмір довічного грошового утримання становить 68%.

Втім, з урахуванням періоду проходження строкової військової служби та половина часу навчання на денній формі Харківського юридичного інституту стаж роботи позивача, що враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання складає 33 роки 4 місяці 12 днів та з урахуванням положень ст.142 Закону України №1402-VIII позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 76% (50% за 20 років роботи на посаді судді + 26% за повних 13 років роботи на посаді судді понад 20 років).

Верховний Суд у постанові від 09.11.2018 у справі №559/443/18 зазначив, що неправомірним є позбавлення особи, зокрема, судді, набутого статусу (наприклад, статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності. При цьому, дозволяється, виключно шляхом прийняття закону, змінити механізм використання такого статусу у формі зменшення розміру фінансових виплат або пільг, а також позбавлення особи права на перерахунок певних соціальних виплат тощо. Також, як зазначив Верховний Суд у цій постанові, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду проходження строкової військової служби та половину періоду навчання на денній формі у вищому навчальному закладі при проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, згідно з довідкою Верховного Суду від 25.01.2024 №451/0/2/2-24, внаслідок чого зменшено відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 76% до 68%.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду проходження строкової військової служби та періоду навчання на денній формі у вищому навчальному закладі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати з 01.01.2024 до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, календарний період проходження строкової військової служби терміном 2 роки 0 місяців 12 днів та половину часу навчання на денній формі Харківського юридичного інституту терміном 1 рік 10 місяців 28 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розміром 76% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Верховного Суду від 25.01.2024 №451/0/2/2-24, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Фастівський р-н, Київська обл., 08500, ).

Повне рішення суду складено 07 листопада 2024 року.

Суддя Л.О. Житняк