Справа № 727/10694/24
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/80/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Чернівці Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді - Слободян Г.М.

секретар судового засідання Вакарчук Т.Р.

за участю сторін по справі:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (; адреса місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Заводська, буд. 22), третя особа на стороні відповідача: сержант поліції, батальйон ТОР рота 2 взвод УПП в Чернівецькій області Маріянчук Владислав Степанович (м. Чернівці, вул. Заводська, буд. 22) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕГА №1556173 від 16.09.2024 року про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказує, що 27 вересня 2024 року вона отримала рекомендований лист, з якого стало відомо про те, що 16 вересня 2024 року, сержантом поліції, поліцейським УПП батальон ТОР рота, 2 взводу управління патрульної поліції в Чернівецькій області Маріянчуком Владиславом Степановичем, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 183 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн. Стверджує, що із зазначеною постановою, категорично не погоджується та вважає їїпротиправною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що згідно з постановою, 16.09.2024 року вона, ОСОБА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що їй необхідно викликати 17 бригаду. Однак, зазначає, що особою, яка виносила оскаржувану постанову в порушення ст. 283 КУПАП не вказано обставин, установлених під час розгляду справи, часу і місця вчинення адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що 16.09.2024 року вона відчула себе у дуже поганому емоційному стані. Стверджує, що зателефонувавши на лінію швидкої допомоги «103» та повідомивши про свій стан, їй пояснили, що необхідна 17 бригада, проте виклик можуть здійснити лише працівники поліції, самостійно здійснити виклик 17 бригади неможливо. Вказує на те, що 16.09.2024 року у зв`язку з наведеним вона здійснила виклик на спецлінію «102». Зазначає, що по приїзду поліцейські патрульної поліції запропонували відвезти її до лікарні, але її чоловіку заборонили їхати разом з нею у автомобілі патрульної поліції. Позивачка стверджує, що почувала себе погано та не хотіла їхати без супроводу чоловіка, адже їй було дуже зле і була потрібна підтримка чоловіка. Тому, поліцейські повідомили, що не повезуть обох та притягнуть ОСОБА_1 до відповідальності за відомо неправдивий виклик. Позивачка вказує на те, що це не відповідає дійсності та обставинам справи, адже вона не повідомляла поліцейським неправдиву інформацію, і її дії не були спрямовані на зрив роботи патрульної служби. Стверджує, що поліцейські патрульної поліції просто відмовились надати їй допомогу. А тому вважає, що в її діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Просить поновити їй пропущений строк на звернення до суду щодо оскарження постанови та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕГА №1556173 від 16.09. 2024 року, яка винесена сержантом поліції, поліцейським УПП батальон ТОР рота 2 взводу Управління патрульної поліції Чернівецької області Маріянчуком Владиславом Степановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Справу про адміністративне правопорушення закрити. А також, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.10.2024 року по справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

17.10.2024 року представник відповідача УПП в Чернівецькій області, Цопа А.В. направила до суду клопотання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду. Посилається на те, що під час ознайомлення із матеріалами позовної заяви, перегляду відеозапису на жорсткому диску персонального комп?ютера сектору зв?язку та телекомунікацій УПП в Чернівецькій області ДПІ, який здійснювався поліцейським під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи та прийняття рішення, відповідно, була повідомлена про існування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, винесеної щодо неї. А тому, вважають, що надані аргументи для поновлення строку на оскарженні не можуть вважатися поважним в даній ситуації. Просять залишити позовну заяву без розгляду

Позивач ОСОБА_1 , та в її інтересах представник, адвокат Меленюк О.М. у судове засідання не з`явилися, однак позивачем скеровано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учас-ника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цьо-го засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 77 КАС України вказано, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Судом належними дослідженими доказами встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серія ЕГА №1556173 від 16.09.2024 року, яка винесена сержантом поліції, поліцейським УПП батальон ТОР рота 2 взводу Управління патрульної поліції Чернівецької області Маріянчуком Владиславом Степановичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Згідно з постановою, ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що їй необхідно викликати 17 бригаду, однак при спілкуванні остання відмовилася прїхати до медичного закладу Чернівецької обласної психіатричної лікарні (а.с.8).

З відповіді завідувача ОМКВ ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 16.09.2024 року зверталася за спеціалізованою психіатричною допомогою в поліклінічний підрозділ ЧОПЛ. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; вживання зі шкодою для здоров`я (а.с.26).

Окрім того, з відеозапису який міститься на жорсткому диску персонального комп?ютера сектору зв?язку та телекомунікацій УПП в Чернівецькій області ДПІ, який здійснювався поліцейським під час розгляду справи та долучений відповідачем до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи та прийняття рішення, відповідно, була повідомлена про існування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, винесеної щодо неї (00:44:55 хв., 00:46:35хв.) (а.с.24-25).

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 183 КУпАП встановлює відповідальність за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб зокрема, поліції, швидкої допомоги, пожежної чи аварійної служб з метою відволікання їх ресурсів без наявності реальної необхідності. Для визнання виклику неправдивим обов`язковою є наявність умислу, коли особа усвідомлює необґрунтованість виклику та все ж його здійснює.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до поліції, надавши інформацію, що спричинило необґрунтоване відволікання ресурсів служби. Оскільки з матеріалів справи, в тому числі з наданого відеозапису вбачається, що позивачка відмовилася від пропозиції працівників поліції відвезти її до Чернівецької обласної психіатричної лікарні, однак у цей же день, 16 вересня 2024 року, вона зверталася за спеціалізованою психіатричною допомогою в поліклінічний підрозділ ЧОПЛ. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; вживання зі шкодою для здоров`я. Наведене підтверджується наданими позивачкою доказами.

Отже, наведене підтверджує, що виклик був зроблений без фактичної потреби та за відсутності реальної загрози чи надзвичайної ситуації, що підпадає під визначення завідомо неправдивого виклику, встановлене в ст. 183 КУпАП.

Окрім того, позивачка стверджує, що вона не повідомляла поліцейським неправдиву інформацію, оскільки її дії не були спрямовані на зрив роботи патрульної служби. В позовній заяві вона вказує, що працівники патрульної поліції відмовились надати їй допомогу. Однак, дані доводи позивачки спростовуються, встановленими в судовому засіданні обставинами, з яких вбачається, що працівники поліції пропонували їй допомогу, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Таким чином, встановлені під час дослідження доказів обставини підтверджують факт відсутності підстав для виклику поліції, що є обов`язковою умовою для складання протоколу за ст. 183 КУпАП. Відтак, посадові особи діяли в межах своїх повноважень, а порядок складання постанови відповідав вимогам законодавства, що свідчить про правомірність її винесення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, право притягнення до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик належить органам Національної поліції, які мають повноваження на прийняття таких рішень.

У відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», одним з основних завдань поліції є реагування на виклики та забезпечення громадського порядку. Неправдиві виклики, в свою чергу, створюють необґрунтоване навантаження на правоохоронні органи, що може заважати ефективному виконанню ними своїх обов`язків. ОСОБА_1 , здійснивши неправдивий виклик, порушила цей принцип, відтак її дії підпадають під визначення, встановлене ст. 183 КУпАП.

Отже, сержант поліції належним чином склав постанову, дотримуючись вимог ст. 283 КУпАП щодо встановлення обставин і складання постанови.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміні-стративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 183 КУпАП, правопорушенням є саме завідомо неправдивий виклик спецслужби. Поліція має підстави вважати, що ОСОБА_1 свідомо звернулася до поліції для виконання функцій, які не є їхньою прямою компетенцією. У такій ситуації позивачка повинна була усвідомлювати, що поліція не може викликати швидку допомогу на підставі її суб`єктивного бажання, а тому працівники поліції запропонували відвезти її до медичного закладу, однак остання відмовилася, що свідчить про відсутність нагальної потреби в отриманні медичної допомоги. З наведеного можна прийти до висновку, що звернення позивачки було безпідставним і створювало невиправдане навантаження на поліцію.

Тобто, у даній ситуації працівники патрульної поліції діяли правомірно, коли, встановивши факт неправдивого виклику, винесли постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивачка стверджує, що дії поліції є неправомірними, проте не надала достатніх доказів, що її дії не були неправдивим викликом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС, у справах щодо оскарження дій органів державної влади саме позивач повинен довести, що дії поліції не відповідали обставинам і суті події. Відсутність таких доказів робить твердження ОСОБА_1 необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що позивачкою не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400.00 грн. відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд ввважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1556173 від 16.09.2024 року на ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП, винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні підстави для її скасування.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викдаденого та керуючись ст. ст. ст.ст. 183, 247, 251, 258, 289, ч.1 ст.293 КУпАП,

ст.ст. 9,72-77,132, 242,244-246,257,271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - поновити.

У задоволенні позовних вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції Чернівецькій області (; адреса місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Заводська, буд. 22), третя особа на стороні відповідача: сержант поліції, батальйон ТОР рота 2 взвод УПП в Чернівецькій області Маріянчук Владислав Степанович (м. Чернівці, вул. Заводська, буд. 22) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст. 299 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 01.11.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.