Справа № 295/10896/24
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Чішман Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив поновити пропущений строк на оскарження постанови та скасувати постанову серії ЕНА №2498651 від 29.06.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що спірна постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки правових підстав для зупинки транспортного засобу, яким позивач керував 29.06.2024 близько 01 год 00 хв у м. Житомирі, не було, правил дорожнього руху на момент зупинки він не порушував, а тому вимога поліцейського про пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документа на транспортний засіб, була необґрунтованою, всі необхідні документи працівнику поліції пред`явив на вимогу останнього.

Ухвалою суду від 18.07.2024 у справі визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновлено такий строк, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 16).

24.07.2024 від представника Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вказав, що доводи адміністративного позову є необґрунтованими, вимоги позову є безпідставними та до задоволення не підлягають, інспектором поліції при винесенні спірної постанови дотримано всіх вимог законодавства, на підставі чого просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

В обґрунтування відзиву зазначено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2498651 від 29.06.2024 до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за те, що 29.06.2024 о 01 год 10 хв у м. Житомирі по Проспекту Миру, 45В, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , під час комендантської години, при цьому не мав при собі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зупинка транспортного засобу, яким керував позивач, була здійснена поліцейським виключно на законних підставах, позивачу неодноразово повідомлялася підстава для зупинки, роз`яснено, що рух після початку дії комендантської години з метою забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, заборонений.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено диск з відеофіксацією з нагрудного портативного відеореєстратора, розпорядження голови ради оборони Житомирської області №10 від 22.02.2024, витяг з рішення ради оборони Житомирської області від 22.02.2024 «Про забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану», докази направлення відзиву та доданих до нього матеріалів позивачу.

ОСОБА_1 не скористався свої правом подачі відповіді на відзив, не спростував викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

Клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Встановлено, що постановою поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП Бульченка О.С. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн (а.с. 10).

Зі змісту постанови слідує, що 29.06.2024 о 01 год 10 хв у м. Житомирі по Проспекту Миру, 45 В позивач керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. а, б, ґ 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Позивач у позовній заяві зазначив, що правових підстав для зупинки керованого ним транспортного засобу не було, оскільки він не порушував жодних правил дорожнього руху.

Такі твердження позивача спростовуються обставинами, якими обґрунтований відзив на позовну заяву.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває нині.

Відповідно до Указу Президента України № 64, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи/осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» - право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до ст. 7 вищевказаної постанови - уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Згідно із розпорядженням голови ради оборони Житомирської області від 22.02.2024 №10 «Про введення в дію рішення ради оборони Житомирської області» про забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану на виконання бойового розпорядження командування ОУВ « Волинь» від 17.02.2024 №361 ДСК посилено контроль та на постійній основі здійснювати завдання особовим складом з організації пропускного режиму, перевірки осіб (документів, перепусток) та автотранспорту, його огляду, відповідність наданих документів на транспортний засіб та вантаж (товар) на тимчасових блокпостах, постах регулювання руху, населених пунктах особливо під час дії комендантської години.

Зі змісту відеозапису вбачається, що зупинка транспортного засобу позивача була здійснена поліцейським виключно на законних підставах та поліцейський неодноразово озвучував підстави для зупинки та пояснював позивачу, що рух після початку дії комендантської години, з метою забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, заборонений.

А тому доводи ОСОБА_1 щодо безпідставної зупинки транспортного засобу визнаються необґрунтованими, оскільки запровадження певних обмежувальних заходів, таких як зупинення автомобіля під час комендантської години є законним і таким, що переслідує легітимну мету (національна безпека).

Відповідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 серпня 2019 року по справі №524/126/17, суд касаційної інстанції вказав, що "право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Доводи позивача, про те, що доказів вчинення ним будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникало право вимагати від позивача пред`явити документ на транспортний засіб, Верховний Суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961 -IV «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу".

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 статті 123-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд вважає за потрібне роз`яснити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і винесення постанови за результатами розгляду інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку (на місці), підстав для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 вказала, що визначений ст. 77 КАС обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивачем не наведено жодних посилань на докази того, що поліцейським порушено порядок розгляду справи, як і не наведено інших обґрунтованих підстав, що слугували б для задоволення позовної заяви та скасування спірної постанови.

Попри наявний у позивача обов`язок довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, ОСОБА_1 не спростовано та не надано жодного доказу, який підтверджував би факт невчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення та його вини у його вчиненні.

Позивач не спростував обставин, якими обґрунтований відзив на позовну заяву.

Більше того, з відеозапису, долученого до відзиву на позовну заяву, вбачається, що відразу після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 було неодноразово повідомлено про підставу зупинки - керування транспортним засобом під час комендантської години.

Жодних документів, крім паспорта, позивач при собі не мав та пояснив поліцейським, що останні були відібрані в нього «хлопцями» (не конкретизував якими) о пів на дванадцяту години. Саме на підставі паспорта громадянина України поліцейськими і складалися матеріали про адміністративне правопорушення.

Таким чином, повністю спростовується посилання позивача про те, що він пред`явив працівнику поліції всі необхідні документи.

Крім цього з відео встановлено, що позивач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою алкотестера «Драгер», так і в найближчому медичному закладі.

ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що вину визнає, що «попався», неодноразово намагався домовитись з працівниками поліції про вирішення питання на місці, однак поліцейські попередили позивача, що за це передбачена кримінальна відповідальність, а також повідомили про фото-та-відеофіксацію події на нагрудні камери, після чого ОСОБА_1 не пропонував органам поліції в незаконний спосіб уникнути від покарання за вчинення адміністративних правопорушень, натомість просив не складати щодо нього адміністративні матеріали та відпустити.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій відповідності до норм чинного законодавства, позивач не був жодним чином обмеженим у реалізації будь-яких прав.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, тобто окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення).

Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року справі справа №826/15341/15.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Правовою ж підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого в даному випадку було дотримано.

Таким чином, посилання позивача як на підставу для задоволення позову на обставини, якими обґрунтована позовна заява, є нікчемними та повністю спростовуються відзивом на позовну заяву та долученими до нього додатками.

Отже, доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові про те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, що спростовуються дослідженими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а також відсутністю доказів зі сторони позивача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене останнім адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 76, 77, 99, 242-246 КАС України, ст.ст. 36, 121-3, 126, 268, 280 КУпАП, ПДР України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Повний текст рішення складено 07 листопада 2024 року.

Суддя Л.М. Чішман