Справа № 140/5174/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/5174/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про:

- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення 28.02.2023 у сумі 82370,83 грн, згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22, одночасної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2001 № 44 (далі Порядок № 44), та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, що були утримані із нарахованого та виплаченого 28.02.2023 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22 грошового забезпечення;

- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 09.01.2019 із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року та із нарахуванням щомісячної фіксованої індексації у розмірі 3932,91 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 107, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 09.01.2019 із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін - березень 2018 року та із виплатою щомісячної фіксованої індексації у розмірі 3932,91 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, по день її фактичної виплати;

- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 487497,28 грн, та стягнення з відповідача середнього заробітку у розмірі 487497,28 грн за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 17.12.2014 по 09.01.2019 проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення, у зв`язку із чим позивач звертався до суду за захистом порушених прав.

Відповідач, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22, нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення в сумі 82370,83 грн.

Проте, під час нарахування та виплати 28.02.2023 індексації грошового забезпечення в сумі 82370,83 грн відповідач не здійснив виплату компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, у зв`язку із чим позивач 03.04.2024 звернувся до відповідача із заявою стосовно її виплати, проте відповіді не отримав.

Крім того, позивач вважає, що розмір нарахованої індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.208 по 09.01.2019 обчислено без врахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 36).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 39-47) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій відповідача щодо нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 06.11.2024 провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 487497,28 грн, та стягнення середнього заробітку у розмірі 487497,28 грн за час затримки розрахунку при звільненні закрито (а. с. 63-64).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач в період з 17.12.2014 по 09.01.2019 проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 , згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 09.01.2019 № 6 (по стройовій частині) старшого прапорщика ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні командира бригади і тимчасово виконує обов`язки начальника інформаційно-аналітичної групи управління бригади, призначеного наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22.12.2018 № 107-РС на посаду старшого офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби м. Володимир-Волинський Волинської області; з 09.01.2019 виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення (а. с. 14).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22 у справі за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із встановленням базового місяця січень 2008 року (а. с. 16-21).

28.02.2023 на картковий рахунок позивача надійшли кошти в сумі 82370,83 грн, нараховані на виконання вказаного рішення суду, що підтверджується випискою по рахунку (а. с. 22), карткою особового рахунку військовослужбовця (а. с. 52).

03.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, що були утримані із нарахованого та виплаченого 28.02.2023 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22 грошового забезпечення (а. с. 27).

Крім того, 03.04.2024 адвокат ОСОБА_2 звернулась із адвокатським запитом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просила розглянути питання щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 09.01.2019 із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 (а. с. 28-29).

В матеріалах справи відсутні відповіді на звернення позивача та на адвокатський запит.

При вирішенні спору (в частині позовних вимог щодо нарахування індексації з 01.03.2018 по 09.01.2019 відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078) суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.2001 № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XIIвизначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 (зі змінами) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року- місяця опублікуванняЗакону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

За приписами пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Отже, з аналізу положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Разом з тим, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

01.03.2018 вступила в дію Постанова № 704, якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, та у пункті 2 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд зазначає, що порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної індексації » та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Щодо «фіксованої» суми індексації, то Закон № 1282-XII і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін був у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4). У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Відтак, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078, позивач ОСОБА_1 має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21).

З картки особового рахунку ОСОБА_1 за 2018 рік (а. с. 15) вбачається, що розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (грошовий дохід) становив: у лютому 2018 року 10656,12 грн, у березні 2018 року 11836,36 грн. Тобто, у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача становило 530,24 грн. Саме такий розрахунок збільшення доходу наведений у позовній заяві (а. с. 5 зворот), щодо якого відповідач не подав заперечень, та з яким суд погоджується.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку № 1078 сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн) (вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22).

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (530,24 грн) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (4463,15 грн), що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці (становитиме 3932,91 грн).

Натомість, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 09.01.2019 та, з огляду на зміст відзиву на позовну заяву, взагалі не вирішував питання щодо наявності у позивача права на цей вид індексації за спірний період.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.

З урахуванням встановлених обставин, наведених норм чинного законодавства України та зазначених правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що взаємопов`язані позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019 належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 09.01.2019 відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку № 1078, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 09.01.2019, із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року, відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку № 1078, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 3932,91 грн в місяць).

При вирішенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку № 44, що були утримані із нарахованого та виплаченого 28.02.2023 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22 грошового забезпечення, суд враховує такі фактичні обставини справи.

З картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2023 рік (а. с. 52) вбачається, що в лютому 2023 року ВЧ НОМЕР_1 , на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22, нарахувала позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 83625,21 грн, з цієї суми утримано 15052,54 грн податку з доходів фізичних осіб та 1254,38 грн військового збору. Водночас, податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15052,54 грн позивачу був компенсований під час нарахування індексації грошового забезпечення та сума до виплати з урахуванням компенсованого податку з доходів фізичних осіб та утриманого військового збору (1254,38 грн) становила 82370,83 грн.

Таким чином, судом встановлено, що право позивача на отримання грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку № 44 відповідачем порушено не було, а позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44, що були утримані із нарахованого та виплаченого 28.02.2023 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 140/7295/22 грошового забезпечення, заявлені безпідставно та з наведених підстав до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019 відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.01.2019, із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року, відповідно до абзаців четвертого шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (становить 3932,91 грн в місяць).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх