Справа № 520/2837/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 р.Справа № 520/2837/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, по справі № 520/2837/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради , Харківської міської ради , Харківського міського голови Терехов Ігор Олександрович

про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (далі відповідач-1, Департамент), Харківської міської ради (далі відповідач-2, міська рада), Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича (далі відповідач-3, міський голова) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 21.02.2024 № 01-26/17297/24 та ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 з питання прийняття до провадження заяви про збільшення позовних вимог), в якій просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядження Харківського міського голови від 26.12.2023 №1803/2к «Про звільнення з займаної посади»;

2) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024;

3) стягнути з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення (03.01.2024) по дату прийняття судового рішення про поновлення позивача на посаді;

4) стягнути з Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 1524000,00 (один мільйон п`ятсот двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок;

5) стягнути з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, понесені останньою у зв`язку із розглядом цієї судової справи;

6) допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради та в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №520/2837/24 задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Харківської міської ради, Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Харківського міського голови від 26.12.2023 №1803/2к Про звільнення з займаної посади.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024.

Стягнуто з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152 942 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривень 85 копійок.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 240 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 40 копійок.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Позов у решті вимог ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Окрім того, даним рішенням вирішено також:

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Повний текст судового рішення складено 22.07.2024.

Разом з тим, з огляду на визначення у резолютивній частині приведеного рішення вимог про негайне виконання, 10.07.2023 позивачу видано виконавчі листи. За даними КП «ДСС» вбачається видані виконавчі листи містили вимоги:

1) Стягнути з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152942 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривень 85 копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць;

2) Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024 року.

Між тим, у вищезазначених виконавчих листах вказано, що судове рішення не набрало законної сили, але підлягає негайному виконанню.

Водночас, 19.07.2024 до суду першої інстанції надійшла заява від Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій Департамент просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 у справі № 520/2837/24 - про стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152942,85 грн.

Заява була мотивована тим, що виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 у справі № 520/2837/24 - про стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152942,85 грн, не підлягає виконанню, оскільки його видано судом помилково.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі №520/2837/24 заяву Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради, Харківської міської ради, Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишено без задоволення.

Департамент, не погодившись із вказаною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі №520/2837/24 та задовольнити вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог позову апеляційної скарги Департамент зазначив, що виконавчий лист не містить резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення, а саме яка саме сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах сум стягнення за один місяць підлягає стягненню, а також рішення за яким видано виконавчий лист (зокрема, в частині стягнення Департаменту на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152942, 85 гривень) не набрало законну силу. Окрім того, за доводами заявника апеляційної скарги перелік підстав для визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню за статтею 374 КАС України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій процесуальній нормі. У зв?язку з викладеним, Департамент наполягає на протиправності оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Інші учасники справи не скористались своїм право на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу Департаменту.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви Департаменту про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначений вказаною ст. 374 КАС України та є вичерпним, отже розширеному або вільному тлумаченню не підлягає. Таким чином, судом першої інстанції констатовано, що виконавчий лист по справі видано на законних підставах у зв`язку з тим, що рішення підлягає негайному виконанню, а тому для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у суду відсутні підстави.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Частинами другою, третьою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, у статті 371 КАС України закріплено перелік випадків, за яких судові рішення підлягають негайному виконанню, зокрема: рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2 частини першої) та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3 частини першої приведеної статті).

Окрім того, за вимогами частини другої статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У свою чергу, порядок визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до виконання, врегульовано статтею 374 КАС України.

Так, частинами першою та другою вказаної статті встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту наведених норм вбачається, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, у разі: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі №804/7154/16.

Виходячи з аналізу приведених вище норм, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), а також у випадку, коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню. Між тим, під іншими причинами розуміють випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Як встановлено колегією суддів з матеріалами справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №520/2837/24 визнано протиправним та скасовано розпорядження Харківського міського голови від 26.12.2023 №1803/2к Про звільнення з займаної посади, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024, а також стягнуто з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152 942 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривень 85 копійок.

Окрім того, даним рішенням вирішено також:

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу стаціонарної допомоги управління організації лікувально-профілактичної допомоги дорослому населенню Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради з 03.01.2024;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, в частині вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, приведене рішення підлягало виконанню негайно, водночас негайне виконання не залежано від набрання рішенням законної сили.

За даними КП «ДСС» встановлено, що 10.07.2024 позивачу у даній справі видано виконавчі листи, один з яких містив вимоги:

- стягнути з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152942 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривень 85 копійок;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Даний виконавчий лист має примітку «судове рішення не набрало законної сили, але підлягає негайному виконанню».

З приведеного вбачається, що за обставинами даної справи було видано виконавчий лист на рішення, яке підлягає негайному виконанню в силу положень закону, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, тобто не дивлячись на набрання рішенням законної сили. Даних про добровільне виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Відтак, колегія суддів вважає, що відсутні процесуальні підстави для визнання виконавчого листа в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, таким, що не підлягає виконанню визначені статтею 374 КАС України.

Доводи апеляційної скарги Департаменту про те, що виконавчий лист не містить резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення, а саме яка саме сума середнього заробітку за час примусового прогулу в межах сум стягнення за один місяць підлягає стягненню, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, вимоги до виконавчого листа закріплено в статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно частини першої приведеної статті у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, у виконавчому документі зазначається саме резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

За даними КП «ДСС» колегією суддів встановлено, що виконавчий лист виданий на підставі Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі №520/2837/24 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, в межах стягнення за один місяць, містить чітко процитовані два абзаци резолютивної частини рішення, які стосуються саме середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема:

«Стягнути з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03.01.2024 по 10.07.2024 у розмірі 152942 (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривень 85 копійок.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць».

Отже, при видачі виконавчого листа судом першої інстанції було дотримано положення статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» в частині вимог до виконавчого листа стосовно цитування резолютивної частини рішення суду, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Між тим, твердження про відсутність суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах сум стягнення за один місяць, яка підлягає стягненню, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим відповідні доводи Департаменту, колегія суддів вважає безпідставними.

Твердження Департаменту про те, що перелік підстав для визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню за статтею 374 КАС України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій процесуальній нормі, колегія суддів вважає безпідставними, адже за доводами апеляційної скарги таких підстав відповідачем-1 не приведено. При цьому, Департамент фактично не згоден з резолютивною частиною судового рішення, в якому не було вказано суму, що підлягає виплаті за один місяць. В той же час, вказана обставина не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки зміст виконавчого листа відповідає резолютивній частині судового рішення.

З огляду на приведене є необґрунтованими доводи апеляційної скарги Департаменту про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 по справі № 520/2837/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 07.11.2024