Справа № 629/18/24
Суддя: ЦЕНДРА Н. В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/18/24
Провадження№2-а/629/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, треті особи: Департамент патрульної поліції, Інспектор взводу2 роти 2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Філоненко Володимир Юрійович, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить скасувати постанову від 16.12.2023 року серії ДПО18 №785276 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження по справі. Зазначаючи, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 прим КУПАП та накладено штраф у розмірі 20400 гривень. Позивач не погоджується з вказаною постановою, так як не вчиняв даного адміністративного правопорушення, а працівником поліції було грубо порушено права останнього та порядок розгляду справи за даним фактом. А тому сама постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП стало те, що 16.12.2023 року о 12-15 годині в м.Краматорськ ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом на 1 рік, чим порушив п.2.1 «а» ПДР. Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови працівник поліції не надав позивачу, і так само не відобразив в самій постанові документ, на підставі якого ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом. Більше того, і сам позивач на час винесення оскаржуваної постанови не знав про те, що він набув статуси особи, яка позбавлена права керування транспортним засобом. Про це останнього не було проінформовано жодним із законодавчо встановлених способів. В дійсності ОСОБА_1 був обізнаний щодо факту складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в червні 2023 року. Проте, на судовому засіданні позивач не був присутній, про дату, час та місце розгляду справи останній не повідомлявся. Окрім цього, постанову суду, винесену за фактом розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, позивач не отримував. Окремо слід відзначити, що факт необізнаності позивача з судовим розглядом справи має поважні причини та пояснення. Так, позивач, будучи військовослужбовцем та проходячи військову служб у військовій частині НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання в районі пункту Григорівка Бахмутського району Донецької області, 12.05.2023 року, отримав поранення - вибухову травму, акубаротравму. Вказані обставини негативно відобразились на здоров`ї позивача, в результаті чого останній був змушений певний період лікуватися, проходити реабілітацію та намагатися психологічно відновитися після пережитого. 3 огляду на поважні причини необізнаності щодо судового розгляду та неотримання постанови, за якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортним засобом, станом на зараз позивач має намір отримати вказану постанову суду, поновити строки апеляційного оскарження та оскаржити постанову в апеляційному порядку. 3 огляду на факт необізнаності позивача щодо обставин позбавлення його права керування транспортним засобом, винна поведінка останнього виключається. Крім того, в оскаржуваній постанові поліцейським не зазначено підстави позбавлення права керування транспортним засобом, а отже існують обґрунтовані сумніви, що поліцейський не мав таких доказів на момент розгляду справи та винесення постанови.

05 січня 2024 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу було надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду про усунення недоліків позивачем подано заяву про усунення недоліків від 15 січня 2024 року.

17 січня 2024 ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року провадження у вищезазначеній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №629/3226/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2023 року, яка перебуває в провадженні Харківського апеляційного суду.

02 лютого 2024 представник відповідача, який діє на підставі довіреності Департаменту патрульної поліції, направив відзив, в якому просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №785276 від 16.12.2023р. залишити без змін, а позовну заяву позивача залишити без задоволення. Відзив мотивує тим, що представник позивача в позовній заяві стверджує, що ОСОБА_1 про позбавлення його права керування транспортним засобом обізнаний не був, що не відповідає дійсності та викладено з метою введення Суду в оману, оскільки відповідно до відеозапису, який надається до суду, чітко зафіксовано позивач повідомляє, що знає про позбавлення його судом права керування транспортним засобом, а строк дії тимчасового дозволу закінчився. Керував транспортним засобом, тому що він найдосвідчений водій серед пасажирів транспортного засобу. Також в позовній заяві зазначається, що позивач про час та місце розгляду справи за ч.1 ст.130 КУпАП не повідомлявся, що заперечується постановою за справою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_2 , у якій йдеться, що «У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином». Представник позивача також зазначає, що позивач, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання в районі Григорівка Бахмутського району Донецької області, 12.05.2023 року, отримав поранення вибухову травму, акубаротравму. Вказані обставини негативно відобразились на здоров`ї позивача, в результаті чого останній був змушений певний період лікуватися, проходити реабілітацію та намагатися психологічно відновитися після пережитого, проте протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено 10.06.2023, тобто вже після значного періоду позивач міг керувати транспортним засобом, та бути присутнім на судовому засіданні, чи у розумному інтервалі часу вживати заходів, щоб дізнаватись про стан судового провадження. З чого є очевидним, що поліцейський виніс Постанову відповідно до чинного законодавства.

11 листопада 2024 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області відновлено провадження у адміністративній справі.

13.11.2024 представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що Апеляційний суд в рамках розгляду справи №629/3226/23 дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав поважні причини пропуску строку для апеляційного оскарження, з огляду на факт неотримання постанови. Наведені докази підтверджують, що на час складення постанови серії ДПО18 № 785276 від 16.12.2023 року ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність постанови щодо притягнення за ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. За наведеного правового регулювання та обставин справи, слід стверджувати, що ОСОБА_1 є позбавленим права керування транспортним засобом з 15.03.2024 року, з дня набрання законної сили постанови суду апеляційної інстанції про залишення без змін постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2023 року. Відтак, оскільки станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, а саме 16.12.2023 року, в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, а також адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, судом було встановлене наступне.

16 грудня 2023 року інспектором взводу 2 роти БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Філоненком Ф.Ю. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №785276 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.4 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 березня 2024 року постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

З наданого представником відповідача відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на запитання працівника поліції «Чому каже не правду стосовно посвідчення водія» повідомляє, що в нього є тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, нащо працівник поліції повідомляє, що строк тимчасового дозволу закінчився у вересні 2023 року і що він був позбавлений права керування транспортним засобом на рік, у відповідь ОСОБА_1 сказав «Так точно».

В адміністративному матеріалі справа № 629/3226/23 провадження № 3/629/987/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП зокрема маються: рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення судових повісток для розгляду справи за ст. 130 ч. 1 КУпАП, які були отримані 27.06.2023 матір`ю ОСОБА_1 , 12.07.2023 батьком ОСОБА_1 ; постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2023, згідно якої боржником сплачено судовий збір 536,80 грн. за постановою № 629/3226/23 виданою 26.07.2023.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України " Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції No1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Водночас, згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням. виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до ї компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно приписів ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Отже з аналізу норм права, вбачається, що поліцейський, який наділений дискреційними повноваженнями, оцінюючи, за своїм внутрішнім переконанням, докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зробив вірний висновок, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, оскільки постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2023 року його позбавлено права керування транспортним засобом на один рік.

Відносно доводів представника позивача, про те, що ОСОБА_1 не знав про існування судового рішення, яким його було позбавлено право керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 9 КУпАП винним діянням (дія або бездіяльність), яке є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, є вчинення особою діяння умисно або з необережності. Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП не визначає наявності обов`язкової форми вини у вигляді умислу, а відтак такою нормою передбачена відповідальність і за вчинення відповідних діянь з необережності.

Згідно з ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

З постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2023 року у справі № 629/3226/23, вбачається, що ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дана постанова набрала законної сили.

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 знав про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже не був позбавлений можливості цікавитись, на якому етапі перебуває розгляд справи відносно нього, а також результатами такого розгляду. Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення судових повісток для розгляду справи за ст. 130 ч. 1 КУпАП, були отримані 27.06.2023 матір`ю ОСОБА_1 , 12.07.2023 батьком ОСОБА_1 .

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2023, боржником ОСОБА_1 сплачено судовий збір 536,80 грн. за постановою № 629/3226/23 виданою 26.07.2023.

Крім того, дані твердження розцінюються, як намагання ввести суд в оману з метою уникнути адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП, оскільки окрім вищевказаного, вони спростовуються також відеозаписом з нагрудної боді камери працівника поліції, згідно якого ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо про те, що він позбавлений права керування транспортним засобом.

Щодо факту необізнаності позивача з судовим розглядом справи оскільки будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу, 12.05.2023 року отримав поранення - вибухову травму, що негативно відобразились на здоров`ї позивача, в результаті чого останній був змушений певний період лікуватися, проходити реабілітацію та намагатися психологічно відновитися після пережитого, суд зазначає наступне.

В позовній заяві зазначається, що ОСОБА_1 отримав поранення 12.05.2023 року, однак з постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що останній вчинив правопорушення 10.06.2023 року, вже після поранення, при цьому сам керував транспортним засобом. В зв`язку з чим, дані доводи, суд не приймає до уваги.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 є позбавленим права керування транспортним засобом з 15.03.2024, з дня набрання законної сили постанови Харківського апеляційного суду від 15.03.2024 року, а тому станом на 16.12.2023 в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд розцінює, як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП, та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З адміністративного матеріалу справа № 629/3226/23 провадження № 3/629/987/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП вбачається, що Постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2023 набрала законної сили 07.08.2023, внаслідок чого до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України були внесені відомості про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом. Тобто з викладеного вбачається, що якби Постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.07.2023 не набрала законної сили станом на 16.12.2023, то і відомості про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом були б відсутні в інформаційній системі Міністерства внутрішніх справ України. Однак, як вбачається з відеозапису, працівником поліції, після перевірки відповідних відомостей, було встановлено, що ОСОБА_1 станом на 16.12.2023 був позбавлений права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим на правопорушника була складена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Крім того, як вже зазначено вище, ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом 16.12.2023, був обізнаний про те що він позбавлений права керування транспортним засобом.

В силу ч. 6 ст. 78 КАСУ, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО18 №785276 від 16 грудня 2023 року винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222,247,251,258,268,276,280,283,287,288 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, треті особи: Департамент патрульної поліції, Інспектор взводу 2 роти 2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Філоненко Володимир Юрійович, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - відмовити.

Постанову від 16 грудня 2023 серії ДПО18 №785276 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 4 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Батальйон патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул.Магістральна, 20.

Треті особи: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3 ;

Інспектор взводу 2 роти 2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Філоненко Володимир Юрійович, місцезнаходження за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Магістральна, 20.

Суддя Наталія ЦЕНДРА