Справа № 161/16917/24
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/249/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 року позивач через свого звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог вказує, що 27.03.2024 року ТВО Начальна ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) майором ОСОБА_2 була винесена постанова №195 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (у вказаний в повістці строк ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Копія постанови отримана позивачем особисто лише 10.09.2024 року (при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження № 753479836). Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною. Зазначає, що повістка йому не вручалась, відношення до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не має (перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.06.1999 року, проживає в с. Підгайці). Про факт складення протоколу та дату призначення справи до розгляду його не повідомляли.

З цих підстав ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати зазначену постанову №195 від 27.03.2024 року, а також стягнути на його користь судові витрати у справі.

Представник відповідача у письмовому відзиві позов заперечив, вказав, що оскаржувану постанову винесено відповідності до вимог законодавства, із належним встановленням віх фактичних обставин справи. Зазначив, що 01.02.2024 року під час здійснення заходів оповіщення військовозобов`язаних ОСОБА_1 під особистий підпис отримав повістку, що зобов`язувала його з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.02.2024 року, що стверджується відповідною розпискою до повістки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають право здійснювати заходи оповіщення та призову громадян військову службу по мобілізації незалежно від місця перебування останній на військовому обліку. 05.02.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, документів, що підтверджують поважність причин неявки не надав. У результаті вказаного, було прийнято рішення про передачу матеріалів щодо розшуку громадянина ОСОБА_1 до ГУНП. 24.03.2024 року за результатами розшуку відносно особи було складено протокол №195 у зв`язку з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Протокол складено в особистій присутності ОСОБА_1 , про дату та час розгляду справи він був повідомлений. Зі змістом протоколу ознайомлюватись відмовився, про що зроблено відповідну відмітку. На розгляд справи позивач не з`явився.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова фактично була отримана позивачем 10.09.2024 року.

З даним позовом позивач звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області 12.09.2024 року, тобто протягом встановленого законодавством десятиденного строку на оскарження постанови.

Враховуючи зазначені обставини, суд визнає причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом поважними, та вважає можливим поновити позивачу пропущений ним процесуальний строк для оскарження постанови.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що 01.02.2024 року ОСОБА_1 під особистий підпис отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 год. 05.02.2024 року.

24.03.2024 року офіцером відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_3 в особистій присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП (від підпису відмовився, про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений).

27.03.2024 року ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 була винесена постанова №195 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 була вручена повістка, яка зобов`язувала його з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.02.2024 року для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії. У визначений в повістці строк ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною другою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАПщодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зі змісту повістки наданої позивачу вбачається, що останній викликався до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з постанови про адміністративне правопорушення та протоколу слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, фабула правопорушення в оскаржуваній постанові є не конкретною, не розкрито її зміст в повному обсязі, зокрема в останній не зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив будь-яке з порушень, передбачених ч. 1 ст. 210-1 КУпАП чи вчинення правопорушення в особливий період, що є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії особи.

Також, в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформації про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248,280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення справи відповідно до вимог законодавства.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 195 від 27.03.2024 року є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відтак, у суду наявні підстави для задоволення адміністративного позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги 10.09.2024 року, додаткової угоди до нього, акту здачі-прийняття виконаних робіт від 11.09.2024 року, квитанції №1 від 11.09.2024 року, детального опису виконаних робіт) позивач сплатив адвокату Здизі Б.В. кошти в загальній сумі 5000 грн. на оплату правової допомоги, яка складається з: консультації, а також підготовки та подання позовної заяви до суду.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при її розгляді, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. відповідних понесених витрат.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задовольнити, постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 195 від 27.03.2024 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 12 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк