Справа № 520/35028/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. №520/35028/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області (вул. Шевченка, буд. 315А,м. Харків,61033, код ЄДРПОУ 0108646) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 13.10.2023 за № 553 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 13.10.2023 за № 553 про звільнення ОСОБА_1 , старшого лейтенанта, інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП;

- поновити ОСОБА_1 , старшого лейтенанта, на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі;

- допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення позивача на роботі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за наслідками службового розслідування до позивача застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, проте при звільненні відповідач не провів належного службового розслідування, порушив вимоги ч. ч. 1, 10 ст. 14, ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту та п. п.1,4 розділу 5 Порядку, не встановив обставин, що знімають безпідставні звинувачення з поліцейського. Звертає увагу, що з огляду на характер та суспільну і державну значимість служби в поліції накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського не можливе без врахування його пояснень, наданих ним документів, відібрання пояснень у всіх осіб, які обізнані з подіями, що мали місце. Накладення дисциплінарного стягнення також не можливе без збирання комісією належних і достатніх доказів проступку поліцейського, об`єктивної оцінки його діяння у конкретних обставинах, щодо яких призначено службове розслідування. Вказує, що у порушення п. 4 розділу V Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 під час службового розслідування не встановлено ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок, обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Уважає, що рішення відповідача щодо звільнення позивача зі служби в поліції є протиправними, а оскаржувані правові акти індивідуальної дії (накази) відносно особи, яка перебуває на публічній службі, підлягають скасуванню з поновленням позивача на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Представником Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що підстави скасування оскаржуваних наказів, наведені позивачем у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами службового розслідування. Звертає увагу, що дисциплінарною комісією вжито всіх передбачених Дисциплінарним статутом заходів щодо забезпечення права позивача надати пояснення за фактами, які стали підставою для проведення службового розслідування. Вказує, що обрання того чи іншого виду дисціплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосоване таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один із визначених законом видів покарання.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, позивач проходив службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП з присвоєнням спеціального звання старшого лейтенанта.

16.08.2023 до УПП в Харківській області ДПП за № 1349вн/41/14/01-2023 надійшов рапорт інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про те, що під час моніторингу інформації, наявної на сервері відеообміну MOTOROLA SOLUTIONS VIDEOMANAGER, переглядом відеозаписів, зафіксованих за допомогою портативних відеореєстраторів № 470168, № 470172 та № 471584, виявлено факт можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Харківській області ДПП під час події, яка мала місце 12.08.2023.

У рапорті № 1349вн/41/14/01-2023 від 16.08.2023 та доповідній записці № 1351вн/41/14/01-2023 від 17.08.2023 на ім`я Начальника УПП в Харківській області ДПП Стрижак А. лейтенантом поліції ОСОБА_2 висловлене прохання щодо призначення службового розслідування за вказаними обставинами (а.с. 97-99).

Наказом УПП в Харківській області ДПП від 17.08.2023 за № 438 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» на підставі зазначеного рапорту призначено службове розслідування (а.с. 100-101).

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 15.09.2023, який затверджено Начальником УПП в Харківській області ДПП Стрижак А. 15.09.2023 (а.с. 163-196).

Дисциплінарною комісією у висновку від 15.09.2023 встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

Згідно з частиною шостою статті 20 Дисциплінарного статуту дисциплінарною комісією вирішено порушити перед начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу ОСОБА_3 клопотання про застосування відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, З частини першої статті 18, частин другої - шостої статті 29, частини першої статті 43, частини першої статті 44, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктів 1, 3, 6, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1, 6, 7, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 року № 5217.

Враховуючи зазначені висновки, керівником УПП в Харківській області ДПП Стрижак А. начальнику Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 направлено клопотання про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відносно інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_1 згідно з пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту.

Наказом ДПП від 13.10.2023 за № 553 «Про застосування до працівників Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 201 203).

Надалі дисциплінарне стягнення реалізовано Наказом ДПП «По особовому складу» від 16.12.2023 за № 1716о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 204).

Вважаючи свої права порушеними зазначеними наказами, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02.07.2015, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за № 2337-VIII.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VІІІ (далі також Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням, наведеним у статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 580-VІІІ поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За приписами частини третьої статті 11 Закону № 580-VIII рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами пунктів 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Зміст Присяги поліцейського за приписами ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" полягає у тому, що поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, серед іншого неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (абз.1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 за №1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських).

Відповідно до підпунктів 1, 6, 7, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 року № 5217, інспектор під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; поважати і дотримуватися прав та свобод людини і громадянина, обмежувати їх лише у спосіб та у випадках, що встановлені законом; під час спілкування з громадянами дотримуватися правил поведінки та професійної етики; професійно виконувати свої службові обов`язки службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 статті 19 цього ж Закону, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 за № 2337-VIIІ (далі Дисциплінарний статут).

Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень: сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Системний аналіз наведених правових положень дає підстави для висновку про те, що порушенням поліцейським службової дисципліни вважається невиконання чи неналежне виконання ним обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" та статтею 1 Дисциплінарного статуту, у тому числі, щодо дотримання законодавства і неухильного виконання вимог Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частинами 3, 4, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

За приписами частини восьмої статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За приписами частини першої ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Частиною другою даної статті передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", Законом України «Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Згідно зі ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Аналогічні правові норми викладені у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі за текстом - Порядок проведення службових розслідувань № 893), відповідно до п.1 розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1-3 розділу V Порядку проведення службових розслідувань № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Як убачається з матеріалів справи, під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що відповідно до роздавальної відомості відеореєстраторів та рацій від 12.08.2023 за № 448/9 та № 448/10 портативний відеореєстратор № 470168 перед початком несення служби отримав інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , № 471584 - інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_6 , № 470172 - інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до розстановки сил та засобів роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП з 20.00 12.08.2023 до 08.00 13.08.2023 встановлено, що у складі екіпажу № 1201 на службовому транспортному засобі RENAULT MEGAN, номерний знак НОМЕР_2 , несли службу: старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією, наявною в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІПНП) встановлено, що 12.08.2023 за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_7 № НОМЕР_3 про домашнє насильство, за фактом того, що за адресою: АДРЕСА_2 , співмешканець заявниці намагається проникнути до житла, в квартирі перебуває тринадцятирічна дитина. Вказане повідомлення зареєстроване в ІПНП Харківським районним управлінням поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області) від 12.08.2023 за № 12398 та направлене для відпрацювання екіпажу № 1204 у складі: інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Томаха Сергія Валерійовича, інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Куриленка Володимира Владиленовича та інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого сержанта поліції Молодцова Антона Олександровича.

За результатом відпрацювання вказаного повідомлення 12.08.2023 о 22.23 капітаном поліції ОСОБА_8 подано електронний рапорт, зі змісту якого встановлено, що прибувши за вказаною адресою, заявниця повідомила, що її співмешканець пішов у невідомому напрямку до приїзду працівників поліції. Від написання заяви та пояснень заявниця відмовилася, медичної допомоги не потребує, матеріальні збитки останній не спричинено. Здійснювалася відеофіксація за допомогою портативного відеореєстратора № 475055.

Вивченням інформації, наявної в підсистемі «Геопортал» ІПНП встановлено, що в період часу з 21.25 12.08.2023 по 21.38 12.08.2023 поблизу будинку № 30-А по провулку Шевченківському в місті Харкові перебували працівники екіпажу № 1201 у складі: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , капітана поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

В подальшому, 12.08.2023 за скороченим номером « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_9 № 104076733 про побиття працівниками поліції, за фактом того, що за адресою: АДРЕСА_3 , працівники поліції заподіяли заявнику тілесні ушкодження. Вказане повідомлення зареєстроване в ІПНП ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 12.08.2023 за № 12402 та направлене для відпрацювання екіпажу № 1202 у складі інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Бездітка Дмитра Олексійовича, інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Корнієнка Дмитра Юрійовича та інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 .

За результатом відпрацювання вказаного повідомлення 12.08.2023 о 22.22, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 подано електронний рапорт, зі змісту якого встановлено, що після прибуття за вказаною адресою факт нанесення тілесних ушкоджень не підтвердився. Заявник від написання заяви та пояснень відмовився, відповіді не потребує.

Разом з тим, 12.08.2023 о 21.46 за скороченим номером « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_9 , за фактом того, що 12.08.2023 о 21.45 за адресою: АДРЕСА_3 , заявнику нанесли тілесні ушкодження працівники поліції.

Рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 22.08.2023 за № 1600/41/14/02-2023єо, матеріал, зареєстрований в ІПНП УПП в Харківській області ДПП від 18.08.2023 за № 9056 долучено до матеріалів службового розслідування.

18.08.2023 за № 9056 до УПП в Харківській області ДПП з ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов лист, додатками до якого є матеріал (4 аркуші), зареєстрований в ІПНП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 12.08.2023 за № 12402, для розгляду за належністю та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Вивченням вказаних матеріалів встановлено, що 12.08.2023 о 16.40 за скороченим номером « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_9 з інформацією про те, що йому заподіяли тілесні ушкодження невідомі чоловіки.

З метою з`ясування викладених обставин дисциплінарною комісією опитані інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , командиру взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_6 , інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП Бездітко Дмитро Олексійович, інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , заступник командира роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції Сиров Віталій Михайлович, командир роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_13 , заступник командира батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітану поліції Шинкаренко Євгенії Юрійович, учасник події ОСОБА_9 .

У ході службового розслідування також досліджено відеозаписи, зафіксовані за допомогою портативних відеореєстраторів № 470168, № 471584, № 470172, № 473210, № 471186, № 467897 за змістом яких установлено, що о 21.30 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 завдав легкий удар пальцями руки по вухові ОСОБА_9 , в подальшому о 21.31 завдав удар рукою по обличчю останнього, о 21.31 застосував спеціальні прийоми боротьби, до того ж о 21.34 утримував ОСОБА_9 , затиснувши його шию між своїми руками. Під час вказаних подій капітан поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_5 прохали старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 утриматися від вказаних дій, проте останній продовжував свою протиправну поведінку у відношенні ОСОБА_9

22.08.2023 за № 1410вн/41/14/02-2023 до керівництва УПП в Харківській області ДПП в рамках проведення службового розслідування надійшов рапорт члена дисциплінарної комісії - старшого інспектора з професійної підготовки відділу кадрового забезпечення УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_14 .

Вивченням поданого капітаном поліції ОСОБА_14 рапорту встановлено таке.

Капітан поліції ОСОБА_14 зазначив, що в рамках проведення службового розслідування ним переглянуто відеозаписи, зафіксовані за допомогою портативних відеореєстраторів - № 470168, № 470172, № 471584, №467897 та № 471186.

Щодо застосування старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 фізичної сили відносно ОСОБА_9 в під`їзді багатоквартирного будинку 12.08.2023 о 21.31, що виразилося в заподіянні удару рукою по обличчю останнього, капітан поліції ОСОБА_14 пояснив, що з огляду на обстановку, яка мала місце під час вказаних подій, можна зазначити, що відповідно до положень статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», застосований старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 поліцейський захід примусу - фізична сила, не був законним, необхідним, пропорційним та ефективним. ОСОБА_9 з огляду на переглянуті відеозаписи не вчиняв протиправних дій, для припинення яких був би доцільним заподіяний останньому старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 удар рукою по обличчю. Вид та інтенсивність застосування вказаного поліцейського заходу примусу - фізичної сили, не відповідав конкретній ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей ОСОБА_9 . Разом з тим, застосуванню фізичної сили згідно з положеннями частини першої статті 43 Закону України «Про Національну поліцію» має передувати попередження про застосування фізичної сили, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 зроблено не було. Положеннями частини першої статті 44 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено перелік випадків, коли застосування фізичної сили є доцільним. Водночас, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не намагався здійснити для забезпечення виконання повноважень інші поліцейські заходи, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», а відразу безпідставно перейшов до застосування фізичної сили, що виразилося в заподіянні удару рукою по обличчю ОСОБА_9 .

З огляду на те, що поблизу ОСОБА_9 перебували троє працівників поліції, які за зовнішніми фізичними якостями значно переважали ОСОБА_9 та мали об`єктивну змогу всебічно контролювати дії ОСОБА_9 , а також враховуючи модель поведінки останнього, який не ніс загрозу особистій безпеці працівників поліції, вказане застосування фізичної сили не було обґрунтованим.

Щодо застосування старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та командиром взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_6 фізичної сили відносно ОСОБА_9 12.08.2023 в період часу з 21.31 до 21.32 в під`їзді багатоквартирного будинку, що виразилося у застосуванні спеціальних прийомів боротьби, капітан поліції ОСОБА_14 пояснив, що з огляду на обстановку, яка мала місце під час вказаних подій, можна зазначити, що відповідно до положень статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», застосований старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та капітаном поліції ОСОБА_6 поліцейський захід примусу - фізична сила, не був законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Вид та інтенсивність застосування вказаного поліцейського заходу примусу - фізичної сили не відповідав конкретній ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей ОСОБА_9 . Разом з тим, застосуванню фізичної сили згідно положень частини першої статті 43 Закону України «Про Національну поліцію» має передувати попередження про застосування фізичної сили, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та капітаном поліції ОСОБА_6 зроблено не було. Положеннями частини першої статті 44 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено перелік випадків, коли застосування фізичної сили є доцільним. Водночас, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_6 не намагалися здійснити для забезпечення виконання повноважень інші поліцейські заходи, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», а відразу безпідставно перейшли до застосування фізичної сили, що виразилося в застосуванні спеціальних прийомів боротьби відносно ОСОБА_9 .

З огляду на те, що ОСОБА_9 не поводив себе агресивно, не становив загрози особистій безпеці працівників поліції та інших осіб, не виявляв бажання спілкуватися з працівниками поліції поза межами під`їзду багатоквартирного будинку, застосування спеціальних прийомів боротьби капітаном поліції ОСОБА_6 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 було об`єктивно недоцільним та непотрібним в обстановці, яка склалася.

Щодо застосування старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 фізичної сили відносно ОСОБА_9 о 21.34 на подвір`ї багатоквартирного будинку, що виразилося в застосуванні спеціальних прийомів боротьби (утримання ОСОБА_9 за шию) капітан поліції ОСОБА_14 пояснив, що з огляду на обстановку, яка мала місце під час вказаних подій, можна зазначити, що ОСОБА_9 не становив загрози для старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інших працівників поліції, які перебували на місці події, відтак, відповідно до положень статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», застосований старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 поліцейський захід примусу - фізична сила не був законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Вид та інтенсивність застосування вказаного поліцейського заходу примусу - фізичної сили не відповідав конкретній ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей ОСОБА_9 . Разом з тим, застосуванню фізичної сили згідно з положеннями частини першої статті 43 Закону України «Про Національну поліцію» має передувати попередження про застосування фізичної сили, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 зроблено не було. З огляду на те, що ОСОБА_9 не вчиняв дій, які могли б підпасти під випадки, передбачені частиною першою статті 44 Закону України «Про Національну поліцію», а також не становив загрози особистій безпеці працівників поліції та не провокував на застосування фізичної сили, дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не були доцільними в обстановці, яка склалася.

Враховуючи переглянуті відеозаписи та рапорт капітана поліції ОСОБА_14 , дисциплінарною комісією встановлено, що в період часу з 21.31 до 21.32 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капітан поліції ОСОБА_6 без нагальної необхідності обмежили свободу пересування ОСОБА_9 , фактично змусивши його силою перебувати поруч з ними, застосувавши спеціальні прийоми боротьби та вивівши ОСОБА_9 супротив його волі з приміщення під`їзду багатоквартирного будинку, отже здійснили безпідставне затримання останнього.

Вчинивши безпідставне обмеження свободи пересування ОСОБА_9 та затримавши останнього, капітан поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не склали протокол про адміністративне затримання, не повідомили про місце перебування ОСОБА_9 його родичам, а також не проінформували у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Так, за приписами частини першої статті 260 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 260 Кодексу України про адміністративні правопорушення про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що в ході службового розслідування відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

Обставин незабезпечення позивача можливості у реалізації його прав під час проведення службового розслідування судовим розглядом не встановлено.

Суд зазначає про необґрунтованість доводів позивача про те, що під час службового розслідування дисциплінарною комісією не відібрано пояснення у всіх осіб, які обізнані з подіями, що мали місце, оскільки за матеріалами справи позивачем таких осіб не вказано.

Разом з тим дисциплінарною комісією співставлено інформацію, викладену старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 в наданому ним поясненні, та встановлено, що його пояснення спростовуються дослідженими в рамках службового розслідування відеозаписами.

Крім того, дисциплінарною комісією враховано службову характеристику позивача (а.с. 108), згідно з якою за час несення служби старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе як працівник, який не має видимих результатів в службовій діяльності, не компетентний в своїй професійній сфері, допускає конфлікти з керівництвом роти, має запальний характер. В нормативно-правовій базі, що регламентує діяльність Національної поліції України, та інших галузях права не орієнтується, до професійного розвитку відноситься безініціативно. Допускає невиконання наказів та доручень керівництва, схильний до порушень службової дисципліни.

З посадовою інструкцією інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженою Наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 року № 5217, ОСОБА_1 ознайомлений, що засвідчено його підписом у примірнику інструкції, що наданий відповідачем до матеріалів справи (а.с. 109 110).

Щодо доводів позивача про те, що у висновку службової перевірки не вбачається крайньої необхідності у застосуванні настільки суворого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби, без врахування обставин, що пом`якшують відповідальність, суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби дійсно є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи, з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі № 2140/1341/18, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20, від 14 березня 2024 року у справі № 420/11778/22.

Відповідно до пункту 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

За приписами пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд зазначає, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем вимог закону або ж моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, що безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Під час розгляду справи не спростовані встановлені відповідачем під час службового розслідування обставини допущення грубого порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадової інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 року № 5217, що свідчить про недодержання позивачем вимоги щодо необхідності високо нести звання працівника поліції, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Комісія у спірних правовідносинах обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, а відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.

Щодо обраного виду дисциплінарного стягнення, то суд зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18, від 08.08.2019 у справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 у справі №800/508/17, від 02.10.2019 у справі № 804/4096/17, від 29 лютого 2024 року у справі № 260/5566/22, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Враховуючи характер вчинених порушень та службову характеристику позивача, яка бралась до уваги під час визначення виду дисциплінарного стягнення, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідач діяв обґрунтовано.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що висновки відповідача, якими він мотивував наявність підстав для застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, є довільними, нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.

З урахуванням обставин справи суд уважає, що обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості та обставинам вчиненого позивачем проступку, останнім вчинено діяння, яке суперечать покладеним на нього обов`язкам та змісту Присяги працівника поліції, підриває довіру до нього як носія влади працівника поліції, що призводить до приниження авторитету державного органу.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що при прийнятті спірних наказів про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а застосоване до позивача стягнення є співмірним із вчиненим проступком.

Враховуючи правомірність накладеного на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із займаної посади у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, відсутні підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а отже підстави для задоволення відповідної частини позовних вимог також відсутні.

В цій частині висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі №815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі №2140/1341/18, від 19 квітня 2021 року у справі №240/2677/20.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Під час розгляду справи відповідач обґрунтував правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства. Наведені ж позивачем доводи судом визнані необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставин у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

У контексті оцінки доводів учасників справи суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення у цій справі.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області (вул. Шевченка, буд. 315А,м. Харків,61033, код ЄДРПОУ 0108646) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко