Справа № 759/8867/24
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8867/24

пр. № 2-а/759/121/24

18 червня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.

за участі секретаря - Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного в м. Києві Територіального Центру Комплектування та Соціальної Підтримки про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 р. позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за №1198 від 21.12.2023 року про накладення штрафу на суму 1700, 00 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2023 відповідачем складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №239 та винесено постанову №1198 від 21.12.2023 про притягнення його до адміністратвної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, протиправною та безпідставною. Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без з`ясування та не встановлення належних обставин.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2024 року справу прийнято до провадження судді Журибеда О.М. та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, пояснень або доказів у підтвердження обставин, викладених у позові не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності й співставленні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

19.12.2023 офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старший лейтенант ОСОБА_3 складено протокол №239 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до змісту якого зазначено, що 19.12.2023 року у АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2., допустив прострочення військово-облікових даних, чим порушив п. 10 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які містяться у додатку 2 Порядку організації та веденння військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487. Правопорушення вчинене під час дії правового режиму особливого періоду.

За результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 21.12.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 виніс постанову №1198 за справою про адміністративне правопорушення, відповідно до якої вирішено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп., у зв`язк уз тим, що останній допустив прострочення військово-облікових даних, чим порушив п. 10 Правил військовго обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487. Правопорушення вчинене під час дії правового режиму особливого періоду (а.с. 12).

Згідно витягу з витягу інформаційної системи для пацієнтів «Хелсі» ОСОБА_1 перебував на прийомі у сімейного лікаря 21.12.2023 року о 11 год. 08 коп. (а.с. 15,16).

Відповідно дост. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зіст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 210 КУпАП визначено порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП (в редакції, що діяла на момент спірних праовідносимн) повторне протягом року вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки положення статей 210, 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем, в порушення вимог ст. 77 КАС України не доведено обставин вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості та докази на підтвердження факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП. Не містять таких відомостей, ні оскаржувана постанова, ні протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, ч. 2 ст. 210 КУпАП не передбачає санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1700 грн 00 коп., яка застосована до позивача згідно зі спірною постановою. Така санкція передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку з кваліфікуючою ознакою «вчинення його в особливий період» (ч. 3 ст. 210 КУпАП).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що прийнята оскаржувана постанова, не містять конкретних фактичних даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а застосований до позивача розмір штрафу не відповідає санкції цієї норми, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 210 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Святошинського районного в м. Києві Територіального Центру Комплектування та Соціальної Підтримки про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за №1198 від 21.12.2023 року про накладення штрафу на суму 1700, 00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Журибеда