Справа № 440/6341/24
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 листопада 2024 року

м. Київ

справа №440/6341/24

адміністративне провадження №К/990/42079/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року і ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2024 року у справі №440/6341/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 років;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 років з урахуванням індексації грошового забезпечення 4463 гривень 15 копійок виплаченої на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі №440/3410/22 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 років.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 років з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду 29 вересня 2023 року у справі №440/3410/22 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі №440/3410/22, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

На зазначене рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху з підстав несплати судового збору та пропущення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору по справі №440/6341/24 відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі № 440/6341/24 повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року і ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2024 року у справі №440/6341/24, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), надіславши її 4 листопада 2024 року через підсистему «Електронний суд».

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги в частині оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити з таких підстав.

Так, статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відтак, враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року судом апеляційної інстанції не переглядалось, воно не може бути оскаржено до суду касаційної інстанції.

Пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Водночас, вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, в частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2024 року у справі №440/6341/24, Верховний Суд зазначає наступне.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.

Натомість, по тексту касаційної скарги міститься клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано відсутністю бюджетних асигнувань, оскільки усі фінансові ресурси Міністерства оборони України спрямовані на першочергове фінансування потреб діяльності підрозділів Збройних Сил України в ході виконання завдань за призначенням.

Розглянувши вказане клопотання, Суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Виключний перелік осіб, що мають право на звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору наведено у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи те, що відповідач не відноситься до осіб, перелік яких визначений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" і заявником не зазначено підстав, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, у зв`язку з не наданням доказів фінансової неможливості скаржника сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.

Так, питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня 2024 року (на момент звернення з касаційною скаргою) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить: 3028 грн.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки касаційна скарга подана через підсистему «Електронний суд» скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 2422,40 грн (3028 грн. *0,8).

Реквізити для сплати судового збору:

ГУК у м.Києві/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

До того ж, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 цієї статті у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, у разі оскарження ухвал визначених у частині другій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.

Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування.

Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судом при їх ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Разом з тим, скаржник належно не обґрунтовує у чому саме полягає порушенням судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення ухвали про повернення позовної заяви.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України, Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, шляхом подання до суду: 1) касаційної скарги у новій редакції із зазначенням обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення; 2) додати докази надсилання копій касаційної скарги у новій редакції іншим учасникам справи; 3) документу про сплату судового збору, у визначеному Судом розмірі.

Керуючись статтями 327-331, 333, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі №440/6341/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору.

3. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2024 року у справі №440/6341/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду