Справа № 440/8833/24
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/8833/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, щодо відмови у перерахунку пенсії позивача із застосуванням кратності пільгового стажу роботи з урахуванням пільгового періоду роботи в районах Крайньої Півночі,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22 жовтня 2007 року з перерахунком стажу який врахований для розрахунку пенсії та зарахувати у кратному пільговому обчисленні (один рік роботи за один рік і шість місяців) до стажу період роботи з 22.10.1974 р. по 25.01.2000 в районах Крайньої Півночі, відповідно до Пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 18.02.2006 р. №5520-1/01, видану Архівним відділом апарату голови Петропавловськ-Камчатського міського муніципального утворення (назва в оригіналі Архивный отдел апарата глави Петропавловск-Камчатского городского муниципального образования (градоначальника), донарахувати та виплатити нараховану в результаті перерахунку суму пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж тривалістю 30 років 29 днів, зарахованого по 04.06.2003. Період роботи з 22.10.1974 р. по 25.01.2000 р. в районі Крайньої Півночі, який підтверджується трудовою книжкою, архівною довідкою №5520-1/01 від 18.02.2006 року, довідкою ТОВ «Камчатка», форма №8, які наявні у матеріалах пенсійної справи позивача, уточнюючою довідкою про стаж роботи, де вказано, що позивач дійсно працював в Камчатському морському пароходстві на суднах морського флоту з 22.10.1974 р. (наказ №723/л від 30.10.1974 р.) по 25.01.2000 р. (наказ №17/л від 29.01.2000 р.) на посаді моторист 1 кл., старший моторист, яка наявна у матеріалах пенсійної справи не враховано відповідачем для застосування в пільговому обчисленні (кратність 1,5). Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою щодо перерахунку пенсії із застосуванням кратності пільгового стажу роботи з урахуванням пільгового періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 22.10.1974 р. по 25.01.2000, з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 18.02.2006 р. №5520-1/01, видану Архівним відділом апарату голови Петропавловськ-Камчатського міського муніципального утворення (назва в оригіналі Архивный отдел апарата глави Петропавловск-Камчатского городского муниципального образования (градоначальника), відповідно до вимог п. 5 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та отримав відмову, листом №11765-10531/Я-02/8-1600/24 від 11.06.2024, де відповідач вказує про відсутність підстав для пільгового обчислення страхового стажу. Дану відмову позивач вважає незаконною, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Період роботи позивача в районі Крайньої Півночі підтверджується записом у трудовій книжці, крім того, архівною довідкою № 5520-1/01 від 18.02.2006 року в якій вказано період роботи на підприємстві, яке згідно Постанови Ради Міністрів СССР №1029 від 10.11.1967 р, Постановою РМ СССР №12 від 03.01.1983 р. відноситься до районів Крайній Півночі та користування пільгами, передбаченими нормативно - правовими актами, довідкою ТОВ «Камчатка», у якій вказано, що позивач користувався пільгами Крайньої Півночі, формою 8 від 07.03.2002 року, уточнюючою довідкою про стаж роботи, де вказано, що позивач дійсно працював в Камчатському морському пароходстві на суднах морського флоту з 22.10.1974 р. (наказ №723/л від 30.10.1974 р.) по 25.01.2000 р. (наказ №17/л від 29.01.2000 р.) на посаді моторист 1 кл., старший моторист, яка наявна у матеріалах пенсійної справи.

Ухвалою суду від 29.07.2024 у справі №440/8833/24 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/8833/24, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

13.08.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказано, що з аналізу наведених норм вбачається, що обчислення пільгового страхового стажу під час трудової діяльності в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі здійснюється на підставі трудової книжки, в якій повинно бути зазначено період роботи та користування пільгами або письмового трудового договору чи довідки, що містять такі відомості. ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та одержує пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.10.2007. Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж тривалістю 30 років 29 днів, зарахованого по 04.06.2003 (коефіцієнт страхового стажу 0,300000) та заробітну плату з 01.01.1986 по 31.12.1990 року, згідно довідки, виданої архівним відділом апарату голови Петропавловськ - Камчатського міського муніципального утворення від 18.02.2006 №5520-1/01), та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2003 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,40078). Страховий стаж ОСОБА_1 за матеріалами пенсійної справи зарахований у повному обсязі по 04.06.2003. Згідно копії трудової книжки від 10.11.1971, наявної в матеріалах пенсійної справи, пенсіонер з 05.06.2003 є непрацюючим. Зазначено, що при обчисленні страхового стажу ОСОБА_2 , період роботи в районі Крайньої Півночі з 22.10.1974 по 01.01.1991 неможливо зарахувати у кратному розмірі, відповідно до пункту 5 прикінцевих положень до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у наданих заявником документах (трудова книжка, довідки) відсутні відомості про поширення на нього пільг по обчисленню стажу роботи у зазначених місцевостях. Враховуючи викладене вище, при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 , період роботи в районі Крайньої Півночі з 22.10.1974 по 01.01.1991 неможливо зарахувати у кратному розмірі, оскільки у наданих заявником документах (трудова книжка, довідки) відсутні відомості про поширення на нього пільг по обчисленню стажу роботи у зазначених місцевостях. З аналізу наведених норм вбачається, що обчислення пільгового страхового стажу під час трудової діяльності в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі здійснюється на підставі трудової книжки, в якій повинно бути зазначено період роботи та користування пільгами або письмового трудового договору чи довідки, що містять такі відомості. Відповідач стверджує, що пільгове обчислення стажу роботи у кратному розмірі з 01.01.1991 року в районах Крайньої півночі не було передбачено ні в період виходу гр. ОСОБА_1 на пенсію, ні в період дії Положення Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 року, ні в період дії Тимчасової угоди від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, ні в Законі України «Про пенсійне забезпечення», ні в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і не передбачено й наразі.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається та підтверджено відповідачем наступне.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та одержує пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 22.10.2007.

Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж тривалістю 30 років 29 днів, зарахованого по 04.06.2003 (коефіцієнт страхового стажу 0,300000) та заробітну плату з 01.01.1986 по 31.12.1990 року, згідно довідки, виданої архівним відділом апарату голови Петропавловськ - Камчатського міського муніципального утворення від 18.02.2006 №5520-1/01), та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2003 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,40078).

Позивач ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 31.05.2024 року в якій просив провести перерахунок пенсії позивача та застосувати кратність пільгового стажу роботи з урахуванням пільгового періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 22.10.1974 по 25.01.2000, з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 18.02.2006 №5520-1/01, видану Архівним відділом апарату голови Петропавловськ-Камчатського міського муніципального утворення, донарахувати та виплатити нараховану суму пенсії в результаті перерахунку відповідно до вимог п. 5 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 11.06.2024 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та зазначено, що для пільгового обчислення страхового стажу період роботи позивача в районі Крайньої Півночі з 22.10.1974 по 01.01.1991 підстав немає, оскільки у наданих документах (трудова книжка, довідки) відсутні відомості про поширення особисто на позивача пільг по обчисленню стажу роботи у зазначених місцевостях.

Позивач не погоджуючись із вказаним рішенням, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /далі - Закон №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Слід зазначити, що до набрання чинності Законом № 1058-IV стаж роботи для призначення пенсії регламентувався Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначені статтею 56 Закону № 1788-XII.

Так, частиною 1 статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також, зокрема будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Період роботи позивача в районі Крайньої Півночі підтверджується записом у трудовій книжці, крім того, архівною довідкою № 5520-1/01 від 18.02.2006 року в якій вказано період роботи на підприємстві, яке згідно Постанови Ради Міністрів СССР №1029 від 10.11.1967 р, Постановою РМ СССР №12 від 03.01.1983 р. відноситься до районів Крайній Півночі та користування пільгами, передбаченими нормативно - правовими актами, довідкою ТОВ «Камчатка», у якій вказано, що позивач користувався пільгами Крайньої Півночі, формою 8 від 07.03.2002 року, уточнюючою довідкою про стаж роботи, де вказано, що позивач дійсно працював в Камчатському морському пароходстві на суднах морського флоту з 22.10.1974 р. (наказ №723/л від 30.10.1974 р.) по 25.01.2000 р. (наказ №17/л від 29.01.2000 р.) на посаді моторист 1 кл., старший моторист, яка наявна у матеріалах пенсійної справи.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Суд відхиляє посилання відповідача на обставину припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992, оскільки таке припинення не стосується (не впливає) на періоди трудової діяльності позивача, що мали місце в час дії вказаної Угоди.

Відповідно до Постанови КМУ від 29 листопада 2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02 грудня 2022 року. Отже, до набрання чинності постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Варто зауважити, що відповідно до частини першої статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в російській федерації, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу позивачем.

Крім того, в рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 чітко зазначено, що конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 статті 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні стажу позивача за періоди роботи на території росії.

Щодо зарахування періодів роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 22.10.1974 р. по 25.01.2000 в кратному розмірі, суд зазначає наступне.

За правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, то відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період.

З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 560/755/19 від 27 липня 2022 року.

Сторонам не заперечується, що місцевість, де працював позивач у період з 22.10.1974 р. по 25.01.2000, відносилась до районів Крайньої Півночі.

Разом з тим, відповідачем не зараховано періоди роботи позивача 22.10.1974 по 25.01.2000 у кратному розмірі, що підтверджується розрахунком стажу роботи у пенсійній справі позивача, чим порушено права позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 22.10.1974 по 31.12.1990 у пільговому обчисленні, а саме один рік роботи за один рік та шість місяців та провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням проведених виплат.

Щодо позивних вимог позивача щодо зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.1991 у пільговому обчисленні, а саме один рік роботи за один рік та шість місяців, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з наведеного суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 у районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, а тому судові рішення у відповідній частині підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №676/7065/14-а), від 30.05.2019 (справа №348/2974/14-а) та від 19.09.2019 (справа №348/2208/16-а).

З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням кратності пільгового стажу роботи з урахуванням пільгового періоду роботи в районах Крайньої Півночі у період з 22.10.1974 по 31.12.1990.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22 жовтня 2007 року з перерахунком стажу який врахований для розрахунку пенсії та зарахувати у кратному пільговому обчисленні (один рік роботи за один рік і шість місяців) до стажу період роботи з 22.10.1974 р. по 31.12.1990 в районах Крайньої Півночі, відповідно до Пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 18.02.2006 р. №5520-1/01, провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова