Справа № 492/1541/24
Суддя: Варгаракі С. М.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 492/1541/24
провадження № 2-а/492/15/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 листопада 2024 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М.,

ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АВ № 00001902 від 23 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими статтями 160, 161 КАС України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статей 160, 161 КАС України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з позовною заявою, поданою позивачем вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статей 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

Відповідно до 2 частини 5 статті 160 КАС України позовна заява повинна містити, зокрема: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, однак позивачем в позовній заяві взагалі не зазначені ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача ОСОБА_1 за його наявності або номер і серія його паспорта, номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача.

Відповідно до вимог пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Зміст цих процесуальних положень передбачає зазначення позивачем у позовній заяві норм законодавства, які порушені відповідачем (суб`єктом владних повноважень) при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності, обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача, та подання доказів наявності порушеного права.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано лише про винесення оскаржуваної постанови та неможливість складання позовної заяви, у зв`язку з перебуванням адвоката у відпустці. Позивач зазначає, що «постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню».

Слід зазначити, що в позовній заяві взагалі відсутнє правове обґрунтування позовних вимог, позивачем не зазначено, які саме норми законодавства, на його думку, порушено відповідачем при вчиненні дій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона взагалі не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини в порушення вимог пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України. Позивач у змісті позовної заяви не виклав обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням його прав, свобод, інтересів.

Подана позовна заява також не містить відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, що є порушенням пунктів 7, 8 частини 5 статті 160 КАС України.

В порушення вимог пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України позивачем не надано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, частиною другою статті 43 Кодексу передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

У порушення вказаних вимог, позивачем не надано доказів реєстрації його місця проживання, у тому числі й за адресою, вказаною у позові, доказів його адміністративної процесуальної дієздатності (паспорта).

Крім цього, частиною 4 статті 46 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з пунктом 9 статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Варто зазначити, що працівник Державної служби України з безпеки на транспорті, який виніс оскаржувану постанову та дії якого оскаржуються, позивачем не залучений до участі у справі в якості співвідповідачів.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Згідно положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Крім того, з правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17 вбачається, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищезазначене, на виконання вищезазначених вимог закону, позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. відповідно до положення Закону України «Про судовий збір» на відповідний розрахунковий рахунок та надати до суду оригінал документа в підтвердження сплати судового збору або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, вказаною правовою нормою передбачено альтернативну територіальну підсудність справи за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Так, позивачем у позовній заяві зазначено адресу місця проживання: АДРЕСА_1 . Водночас, до позовної заяви не надано доказів, з яких можна встановити місце проживання (перебування) позивача, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що відповідач у справі знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Арцизького районного суду Одеської області, суд у даному випадку позбавлений можливості перевірити, чи подано позовну заяву із дотриманням правил підсудності, що є одним із обов`язкових питань, яке згідно із пунктом 4 частини 1 статті 171 КАС України підлягає з`ясуванню перед відкриттям провадження у справі.

Відповідно до пункту 7 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Пункт 9 передбачає, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1 цих правил.

Суд зазначає, що юридичним підтвердженням відомостей про місце реєстрації особи є довідка про реєстрацію місця проживання особи, яка видається органами реєстрації або паспорт громадянина України.

Відтак, позивачу необхідно надати суду засвідчену копію паспорта громадянина України та довідку про реєстрацію місця проживання особи згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру на підтвердження його зареєстрованого місця проживання та підсудності справи Арцизькому районному суду Одеської області.

Надання позивачем копії довідки про реєстрацію місця проживання необхідно для підтвердження зареєстрованого місця проживання, що є визначальним для встановлення територіальної підсудності даної адміністративної справи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з вимогами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Статтею 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правилами частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Верховний Суд в постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 463/1221/17) зазначив, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, позивач за змістом позовної заяви взагалі не зазначає, коли отримав оскаржувану постанову від 24 вересня 23 жовтня 2024 року, жодного доказу про те, коли позивачу стало відомо про винесену постанову або отримано таку до позову не додано, що має суттєве значення для визнання дотримання строків звернення до суду з даним позовом, оскільки відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. Такої заяви до суду не подано.

Відповідно, позивачу необхідно зазначити у позовній заяві дату отримання ним оскаржуваної постанови із наданням суду відповідних доказів та за наявності до того підстав, подати заяву про поновлення строку на звернення до суду.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач мають право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаними з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з частиною 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище, протягом десяти днів з дня отримання позивачем копії наявної ухвали.

Вважаю за необхідне попередити позивача, що, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, у разі не усунення вищезазначених недоліків при подачі адміністративного позову, до встановленого судом строку, позов буде вважатися не поданим та повернуто.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Керуючись статями 160, 161, 169, 171 КАС України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання позивачем копії наявної ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Варгаракі С.М.