Справа № 760/25805/24
Суддя: Застрожнікова К. С.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

22.10.2024 м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Застрожнікова К.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 03153299 від 28.09.2024 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С.

У відповідності до приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

1.Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, як слідує зі змісту позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору, як учасника бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (надалі Закон № 3674-VI), стаття 5 якого встановлює пільги щодо сплати судового збору.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем у позові вказано, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо твердження позивача, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Отже, позивач, який звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а не за захистом своїх порушених прав, як учасника бойових дій, а тому він не звільняється від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви.

Визначаючи суму судового збору, яку позивачу необхідно сплатити за звернення з цим позовом, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 5 частини другої цієї ж статті ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлена на рівні 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028 гривень.

Таким чином, позивачеві необхідно оплатити та надати до суду квитанцію про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру у сумі 605, 60 грн., що становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 р., тобто рік, коли позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Сплату судового збору слід здійснити за наступними реквізитами:

Отримувач платежу: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101,

Рахунок отримувача: UA0026010,

Ідентифікаційний код отримувача 37993783,

Установа банку отримувача: Казначейство України,

Код бюджетної класифікації 22030101,

Призначення платежу: Судовий збір, Солом`янський районний суд міста Києва.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Солом`янського районного суду міста Києва є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою https://sl.ki.court.gov.ua/sud2609/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Солом`янського районного суду міста Києва.

2.Крім того, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як слідує зі змісту позову, позивачем не зазначено відповідача.

Поміж тим, відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів, а отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.

У зв`язку із чим, позивачеві необхідно направити до суду уточнену позовну заяву із складом учасників провадження, із врахуванням доводів ухвали суду.

А саме, направити до суду уточнену позовну заяву, в якій у якості відповідача зазначити Департамент патрульної поліції України, який є суб`єктом владних повноважень у вказаній адміністративній справі.

Водночас, суд роз`яснює позивачеві, що визначення складу учасників провадження є правом, а не обов`язком позивача.

3.Відповідно до ч. 4, ч. 7 ст.161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

У порушення вищезазначених вимог, позивачем не додано до позовної заяви копії оскаржуваної постанови, або, у разі відсутності її у позивача - клопотання про її витребування, яке відповідатиме вимогам ст.80 КАС України.

Отже, усуваючи недоліки, позивачеві необхідно взяти до уваги викладене та надати суду копію оскаржуваної постанови.

4.Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Однак, до позовної заяви, поданої через систему «Електронний суд», не додано доказів надсилання її копій та копій доданих документів на адресу відповідача.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 12, 160-164, 169, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.С. Застрожнікова