Справа № 734/4343/24
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/50/24 Справа № 734/4343/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2024 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Ієвлевій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дашук Руслан Миколайович про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

у суд із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просить постанову від 21 вересня 2024 року винесену інспектором СВП ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, капітаном поліції Дашук Русланом Миколайовичем про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №853525 про застосування до нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень за скоєне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 117 КУпАП, скасувати, а провадження в справі закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядження у правознавстві нормативний акт, який має індивідуальний організаційний характер та різновидом підзаконного акту, видається з оперативних та інших поточних питань державного управління. На відміну від постанови, як правило, розпорядження не має нормативного характеру. Відповідно до зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення Розпорядження №264 від 07 липня 2022 року «Про організацію виконання рішення Ради оборони області» керівником зобов`язано організувати роботу щодо виконання рішення Ради оборони області. Вказаним документом не встановлено правила користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами.

Крім цього постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 853525 від 21 вересня 2024 року є незаконною і з тих підстав, що вирішуючи питання про накладення на мене адміністративного стягнення, посадова особа не визначила вид адміністративного стягнення, лише зазначено сума 425 гривень, що є недопустимим. Кодекс України про адміністративне правопорушення передбачає перелік видів адміністративних стягнень, серед яких не визначено такий вид покарання як 425 гривень. Іншими нормативними документами такий вид покарання як 425 гривень не передбачено.

08.11.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якій останній просить відмовити у позові ОСОБА_1 у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що з 21.09.2024 діє заборона встановлена розпорядженням начальника Чернігівської військової адміністрації №264 від 07.07.2022, яка забороняє невійськовим суднам і плавзасобам, незалежно від форми власності та відомчої належності, здійснювати вихід на воду. На запитання поліцейського позивач повідомив, що знає про це.

В ході подальшого спілкування з позивачем поліцейський Даірук ;Р.М. повідомив, що відносно останнього будуть складені адміністративні Матеріали за вчинене адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 117 КУпАП, а саме через те, що позивач порушив правила користуванні малими, спортивними суднами та водними мотоциклами.

В подальшому інспектором СВП ВРПП Чернігівського РУП`ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Дашук Русланом Миколайовичем було розглянуто адміністративну справу відносно позивача та винесено постанову серії ГБВ №853525 від 21.09.2024, якою було притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 117 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. З точки зору чинного законодавства, при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно позивача всі вимоги поліцейським витримані. Факт вчинення позивачем адмністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, який додається до відзиву та на якому чітко видно, як позивач здійснює рух маломірним судном на Київському водосховищі, що й на відеозаписі не заперечується позивачем.

Інспектор з СВП ВРПП Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції Дашук P.M. здійснюючи, розгляд адміністративної справи відносно позивача діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а постанова серії ГБВ №853525 від 21.09.2024 відповідає нормам матеріального та процесуального права,.

Щодо тверджень позивача відносно того, що розпорядження не має нормативного характеру, відповідач зазначив, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що позивав під час заборони навігації для всіх водних об`єктів Чернігівської області здійснив вихід на воду маломірним судном на прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі без погодження органами охорони державного кордону, у зоні відповідальності якого перебував позивач. Вищевказана заборона була прийнята рішенням Ради оборони області з метою недопущення створення загрози руйнування, пошкодження і перешкоджання охороні об`єктів критичної інфраструктури та інших важливих гідроспоруд, збереження життя та здоров`я жителів на території Чернігівського району Чернігівської області та річці Дніпро в межах Чернігівської області та Київському водосховищу, яке частково знаходиться на території Чернігівської області. Реалізовано дане рішення Ради оборони області розпорядженням начальника Чернігівської обласної військової адміністрації від 07.07.2022 № 264, яким заборонено навігація маломірних суден на водних об`єктах Чернігівської області до припинення воєнного стану на території України. Крім цього, наголошуємо, що заборона навігації маломірних водних суден встановлена й в інших областях України, а саме в Київській (Київське водосховище), яке знаходиться в прикордонній смузі з Республікою Білорусь.

Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідь на відзив не подав.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися.

У зв`язку з неявкою всіх учасників фіксування технічним засобом судового засідання не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Нормою частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини 1 статті 7 цього Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з нормами статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що інспектором СВП ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Дашуком Русланом Миколайовичем 21 вересня 2024 року винесено Постанову ГБВ № 853525 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 117 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та прийнято рішення про накладення на мене адміністративного стягнення у вигляді 425 (чотириста двадцяти п`яти ) гривень штрафу. Як виходить із змісту оскаржуваної постанови 21 вересня 2024 року приблизно о 12 годині на Київському водосховищ і біля с. Сорокашичі Чернігівського району, Чернігівської області ОСОБА_3 керував маломірним судном МKM №UAK 2008 К з підвісним двигуном HONDA 15 під час заборони навігації відповідно до Розпорядження голови Чернігівського ОВА № 264 від 07.07.2022 року.

Факт керування маломірним судном МKM №UAK 2008 К з підвісним двигуном HONDA 15 у зазначений у постанові час та місці позивачем не оскаржуються.

Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_6 інкримінується керування маломірним судном під час заборони навігації відповідно до Розпорядження голови Чернігівського ОВА № 264 від 07.07.2022 року.

Однак, суд звертає увагу, що вищезазначене Розпорядження №264 начальника Чернігівської обласної військової адміністрації «Про організацію виконання рішення Ради оборони області» не містить заборонних норм, а носить організаційний характер і винесене з метою організації роботи щодо забезпечення виконання рішення Ради оборони області, оформленого протоколом №7 від 15.06.2022, в частині заборони навігації на всіх водних об`єктах Чернігівської області з 05 липня 2022 року, в тому числі і для маломірних суден.

Крім цього частина 1 ст.117 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування малими, спортивними суднами та водними мотоциклами. Тобто містить лише посилання на загальні ознаки правила поведінки без зазначення положення конкретного нормативного акту, який був порушений.

Разом з тим, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №853525 від 21 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 містить лише посилання на загальні ознаки правила поведінки без зазначення положення конкретного нормативного акту, який був порушений.

Відсутність у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення необхідного посилання на конкретну норму закону прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 117 КУпАП, не доведена, в зв`язку з чим постанова серії ГБВ №853525 від 21 вересня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з Головного управління національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 72, 75-77, 244-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 33, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дашук Руслан Миколайович про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову від 21 вересня 2024 року винесену інспектором СВП ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, капітаном поліції Дашук Русланом Миколайовичем про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №853525 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень за скоєне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 117 КУпАП, скасувати, а провадження в справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд.

Суддя