Справа № 160/24179/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича про розгляд справи в загальному позовному провадженні.
02.10.2024 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію викладену в позовній заяві.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Правлінням Національного банку України 01.08.2023 прийнято рішення №265-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «АКБ «Конкорд».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних від 01.08.2023 №932 розпочато процедуру ліквідації АТ «АКБ «Конкорд», призначено Уповноважену особу Фонду гарантування Грошову С.В. та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «АКБ «Конкорд».

09.08.2023 року позивач повідомив податковий орган за своїм місцезнаходженням про ліквідацію.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних від 05.01.2024 №63 призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів Федорченко Андрія Володимировича.

На підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20 розділу І та пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати (перерахування) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу, абз. б) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Кодексу, пункту 57.1 статті 57 Кодексу, пункту 50.1 статті 50 Кодексу (у разі порушення термінів сплати по уточнюючим розрахункам) щодо термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За результатами перевірки складено акт від 02.05.2024 року № 34597/04-36-04-08/ НОМЕР_1 .

28.05.2024 року податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № , яким застосовано штраф у сумі 244,86 грн. у зв`язу з несплатою позивачем грошового зобов`язання у розмірі 2 448,52 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, 10.06.2024 року подав скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 08.08.2024 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області, а скаргу позивача без задоволення.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Проте, згідно з пункту 1.3 частини 1 статті 1 Податкового кодексу України вбачається, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 цієї статті ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно частини 1 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 3 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Відповідно до частини 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, пред`являються тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Таким чином для розв`язання спірних правовідносин визначальним є саме період під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань, в тому числі й зобов`язань зі сплати штрафних та фінансових санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 826/11017/16.

Тобто, під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми на спірні правовідносини визначальним є саме період, під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Таким періодом законодавцем визначено строк здійснення ліквідації банківської установи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 17.12.2020 по справі № 825/2771/15.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідацію Акціонерного товариства «АКБ «Конкорд» розпочато з 01.08.2023 року, а граничний термін сплати грошового зобов`язання 30.10.2023 року та 29.01.2024 року, дата фактичної сплати 09.04.2024 року, тобто під час проведення ліквідаційної процедури.

Тобто, грошові зобов`язання виникли у позивача вже після початку процедури ліквідації банку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань у період перебування платника - банка у процедурі ліквідації, а тому податкове повідомлення-рішення від 28.05.2024 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Отже, на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Федорченка Андрія Володимировича (49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17А, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 28.05.2024 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» сплачену суму судового збору у розмірі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська