Справа № 161/17837/24
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю представника позивача Нестерука О.В.,

представника відповідача Літвака О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом адвоката Нестерука Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, - В С Т А Н О В И В :

Позивач через свого представника звернувся до суду з адміністративним позовом lj Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 вересня 2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесена постанова про адміністративне правопорушення серії EГA №1555120. Відповідно до винесеної постанови, ним нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи з 01.04.2024 та страждає на параноїдну шизофренію безперервного перебігу, наразі проходить реабілітацію.

15 вересня 2024 року ОСОБА_1 під час того, як рухався по вул. Січовій в сторону будинку, побачив як перехожому стало зле. Зателефонувавши за номером 103 та викликавши бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, він пішов додому. Вже вдома, виявив, що зник його мобільний телефон. Зателефонувавши на свій номер з мобільного дівчини, він виявився відключеним. У зв`язку з цим, вирішивши, що телефон викрали під час того, як допомагав людині, якій стало зле на вул. Січовій, ОСОБА_1 зателефонував в поліцію, щоб повідомити про крадіжку. Через 5 хв після дзвінка в поліцію на телефон дівчини ОСОБА_1 зателефонував батько останнього, який повідомив, що телефон вдома. Відразу після цієї новини, ОСОБА_1 повторно зателефонував в поліцію та відмовився від виклику. Однак, працівник поліції на гарячій лінії не врахував пояснення ОСОБА_1 . Як наслідок, після прибуття працівників патрульної поліції, останні склали постанову відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

ОСОБА_1 не бажав даремного виїзду працівників, не передбачав шкідливі наслідки такого виклику і не бажав їх, та свідомо не допускав настання цих наслідків, оскільки на момент виклику поліції вважав, що телефон було викрадено.

А тому просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії EГA №1555120 від 15.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 27.09.2024 провадження у справі було відкрито і призначено судове засідання.

09.10.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, обгрунтований тим, що доводи позивача є хибними, позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Було встановлено, що факт крадіжки не підтвердився. Мобільний телефон знайшов його батько на кріслі під подушкою за місце проживання. Просили залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме оскаржувану постанову ЕГА №1555120 від 15.09.2024 без змін, а позовну заяву без задоволення.

14.10.2024 представник позивача подав відповідь на відзив, де вказав, що позивач не був зобов`язаний розібратися в ситуації і лише після того телефонувати до поліції, так як на моменту виклику вважав, що його права порушені та розраховував на захист прав поліцією. Однак, як тільки позивачу стало відомо місцезнаходження телефону він, повторно зателефонував в поліцію та відмовився від виклику, що підтверджує відсутність умислу щодо завідомо неправдивого виклику працівників поліції та унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП України. Позивач вважає, що відповідачем не надано доказів вчинення завідомо неправдивого виклику поліції і не доведено факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Заслухувавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1555120 від 15.09.2024, 15.09.2024 о 15:53 год в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши про крадіжку телефону хоча насправді такого факту не було. Телефон знаходився у заявника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи з 01.04.2024, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №875084 від 06.05.2024 та страждає на параноїдну шизофренію безперервного перебігу (а.с.8-10).

Щодо зазначеної дати «15.05.2024» в постанові ЕГА №1555120 від 15.09.2024, суд зазначає, що в описовій частині постанови зазначено дві дати вчинення правопорушення: 15.09.2024 та 15.05.2024, суд вважає, що вказана помилка жодним чином не впливає ні на суть правопорушення, ні на його кваліфікацію. Вказані обставини носять лише формальний характер і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби, тобто диспозиція статті 183 КУпАП передбачає наявність умислу щодо усвідомлення неправдивості виклику поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За змістом ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку. При цьому сам факт виклику поліції не свідчить про те, що виклик неправдивий. З наданої суду постанови не видається можливим достеменно встановити дійсні обставини справи та наявність умисних дій позивача щодо завідомо неправдивого виклику поліції.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач викликав поліцію свідомо знаючи про те, що у такому виклику немає необхідності чи бажав даремного виїзду працівників, оскільки на момент виклику поліції вважав, що телефон було викрадено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 №937/3327/21 визначено, що сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик - завідомо неправдивий та «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватись завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції - як адмінправопорушення за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в діях позивача не вбачається умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а тому, прийнята відповідачем постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1555120 від 15.09.2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90,121, 268-272, 286 КАС України, ст. 183, 251-252, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов адвоката Нестерука Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Дрогомирецького Віктора Володимировича серії EГA №1555120 від 15.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП - визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області, , адреса: 43005, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено 15.11.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк