Справа № 203/3324/24
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3324/24
Провадження № 2-а/0203/32/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.

за участі секретаря Шаблі О.І.,

представника позивача Воронка В.С.,

представника відповідача Костюченка О.Т.,

представника третьої особи Чвалюк Н.В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування рішення № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 152-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач за представництва адвоката Воронка В.С. звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами поновити строк на оскарження рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року; скасувати рішення виконавчого комітету ДМР № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152-1 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з виконавчого комітету ДМР судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 20 червня 2024 року із застосунку «Дія» позивачу стало відомо про відкрите виконавче провадження №75363612 та в подальшому позивачем з`ясовано, що таке виконавче провадження відкрите з примусового виконання рішення виконавчого комітету ДМР № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 850 грн. Натомість, вказане рішення виконавчого комітету ДМР № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року є незаконним та необґрунтованим, оскільки оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбулося, будь-якого повідомлення про дату, час та місце розгляду справи позивач не отримував, що позбавило його можливості скористатися своїми правами, що визначені ст. 268 КУпАП, в тому числі й скористатися правовою допомогою. Окрім цього, позивач вважає, що рішення виконавчого комітету ДМР не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП з підстав того, що таке рішення не містить посилань на жоден з доказів.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду зазначеного позову.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року до участі у зазначеній адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, з роз`ясненням права надати письмові пояснення щодо предмету позову у строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії позовної заяви або відзиву на неї, відповідно, з урахуванням вимог, передбачених ст. 162, 165 КАС України.

29 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому виконком позов не визнав та на спростування доводів позивача наведені аргументи дотримання виконкомом ДМР процедури притягнення до адміністративної відповідальності у суворій відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням всіх наявних та допустимих доказів прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідальності за ч. 4 ст. 152-1 КУпАП. Позивач вводить суд в оману щодо своєї необізнаності про складання протоколу та розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки всі листи направлялися позивачу поштою на його адресу та неодноразово представники Інспекції з паркування телефонували на мобільний номер позивача з повідомленням про виклик останнього на засідання виконавчого комітету та отримання всіх документів, що складались до та після прийняття рішення. З підстав вищевикладеного, виконавчий комітет ДМР просить залишити без задоволення позов ОСОБА_1

10 вересня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому на спростування аргументів відповідача наведені доводи про ненадання відповідачем жодних належних та допустимих доказів його повідомлення про день складання протоколу про адміністративне правопорушення та день розгляду справи, як і про ухвалене рішення. Окрім цього, позивач наводить доводи того, що рішення виконавчого комітету ДМР № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року підписано не уповноваженою на те особою. Так, рішення виконавчого комітету підписане ОСОБА_2 , однак в матеріалах справи відсутня посадова інструкція або будь-який інший документ на підтвердження повноважень цієї особи на підписання рішення виконавчого комітету та розгляд справи про адміністративні правопорушення.

25 жовтня 2024 року засобами електронного зв`язку від Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР надійшли письмові пояснення, в яких Інспекція позов не визнала повністю, з підстав того, що 25 березня 2024 року на адресу ОСОБА_1 направлявся лист № 4/11-1053, яким останнього проінформовано про проведення перевірки спеціально обладнаного майданчика для паркування за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 08 квітня 2024 року Інспекцією складено протокол серії 11 № 41/3, згідно якого позивача особисто було запрошено для складання та підписання протоколу, на що позивач повідомляв телефоном, що бажає отримати протокол поштою. Цього ж дня, 08 квітня 2024 року, засобами поштового зв`язку за супровідним листом № 4/11-1210 позивачу було направлено протокол серії 11 № 41/3 та матеріали перевірки спеціально обладнаного майданчика для паркування, де зазначалося, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 07 травня 2024 року о 14:30 год. за адресою: м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 60 (4 поверх, каб. 90). 23 квітня 2024 року Інспекцією листом № 1/11-9 до виконавчого комітету ДМР направлено матеріали справи про адміністративне правопорушення. 07 травня 2024 року виконавчим комітетом ДМР прийнято рішення № 6-7/5-ап «Про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 » та зобов`язано інспекцію направити копію зазначеного рішення протягом 3-х днів ОСОБА_1 та 10 травня 2024 року Інспекцією на адресу позивача (м. Дніпро, просп. Б. Хмельницького, 14), однак вказане поштове відправлення повернуто Інспекції із зазначенням на конверті «за терміном зберігання». При цьому, на поштовому конверті зазначався номер мобільного телефону ОСОБА_3 , проте Інспекція не несе відповідальність за дії АТ «Укрпошти» щодо вручення поштового відправлення. Щодо строків накладення адміністративного стягнення Інспекція посилається на те, що порушення інспектором були виявлені 12 березня 2024 року, рішення виконавчого комітету ДМР № 6-7/5-ап було винесене 07 травня 2024 року, тобто у строк, визначений ст. 38 КУпАП. З підстав вищевикладеного, Інспекція вважає, що дії інспектора з паркування вчинені з вимогами чинного законодавства, а рішення виконавчого комітету ДМР № 6-7/5-ап від 07 травня 2024 року є правомірним, а тому Інспекція просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

01 листопада 2024 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких на спростування доводів третьої особи наведені аргументи неналежного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи. Окрім цього, представник позивача наголошує на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням строку, встановленого ст. 254 КУпАП, зокрема, правопорушення виявлено 15 березня 2024 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення було складено 08 квітня 2024 року, а сам акт (у вигляді рішення), яким позивача притягнуто до відповідальності не передбачений КУпАП і не містить мотивів прийняття такого рішення, як і фотознімки не можуть бути належними доказами у цій справі, оскільки такі зроблені невідомою особою, на них відсутні дата, час з прив`язкою до місця, тому представник позивача просив задовольнити позов за заявлених підстав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, наполягаючи на його відмові у повному обсязі з наведених у відзиві підстав.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала повністю та наполягала на відмові у позові з наведених у відзиві і у поясненнях підстав.

Заслухавши пояснення представників, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 липня 2021 між комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про організацію та експлуатацію майданчиків для паркування № 467 ОП, згідно з яким позивач набув право на організацію та експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 43-44).

08 квітня 2024 року головним спеціалістом інспектором з паркування відділу перевірок майданчиків для паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за результатами обстеження спеціально обладнаного майданчика для паркування (акт від 12 березня 2024 року № 10/11) було складено протокол про адміністративне правопорушення серії 11 №41/4, передбачене частиною четвертою статті 152-1 КУпАП, згідно якого 12 березня 2024 року о 07:10 год. на майданчику для паркування транспортних засобів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 здійснив порушення вимог ПКМУ № 1342 від 03 грудня 2009 року щодо розміщення та функціонування майданчику, а саме: відсутні автоматичні в`їзні та виїзні термінали, відсутні місця для паркування транспортних засобів з інвалідністю (0), що не відповідає договору № 467 ОП «Про організацію та експлуатацію майданчиків для паркування» - (1 місце), відсутня дорожня розмітка 1.34, що позначає межі місць для паркування транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 20, п. 16, п. 22, п. 15 Правил паркування транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 152-1 КУпАП. В протоколі також зазначено, що 08 квітня 2024 року о 10:00 год. було здійснено телефонний дзвінок на номер « НОМЕР_1 » та запрошено ОСОБА_1 для складання та підписання протоколу. ОСОБА_3 відмовився, у зв`язку з чим останній підписаний інспектором та двома уповноваженими особами Інспекції та виявив бажання отримати протокол засобами поштового зв`язку (а.с. 39-46).

Разом з тим, належить відзначити, що усі мобільні оператори України в тому числі і ПрАТ «Київстар» забезпечують номери після +38 за кількістю цифр 10, тоді як у протоколі вказаний номер, який не існує з 11 цифр після коду країни, що ставить під сумнів відповідність дійсності вказаних наведених обставин повідомлення позивача за таким номером телефону.

07 травня 2024 року відповідачем прийняте рішення № 6-7/5-ап про визнання позивача винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 152-1 КУпАП, а саме необладнанні майданчиків для платного паркування транспортних засобів відповідно до вимог, установлених законодавством, та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (а.с. 38).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Строк для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як видно з матеріалів справи, дійсно Інспекцією з питань контролю за паркуванням ДМР направлялися рекомендованими поштовими відправленнями (без опису вкладень) за супровідним листом 08 квітня 2024 року на адресу ОСОБА_3 другий примірник протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії 11 № 41/3 від 08 квітня 2024 року, а за супровідним листом від 10 травня 2024 року за вих. № 4/11-1673 копія рішення виконавчого комітету ДМР від 07 травня 2024 року № 6-7/5-ап про накладення адміністративного стягнення, проте як видно з повідомлень про вручення поштового відправлення обидва листи повернуті відправнику без вручення адресату з причин закінчення терміну зберігання, що свідчить про те, що позивач не отримував копію оскаржуваного рішення. Натомість, інших доказів фактичного отримання оскаржуваного рішення виконкому раніше ніж 20 червня 2024 року представником відповідача суду не надано, а тому згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, за диспозицією ч. 4 ст. 152-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за необладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

За змістом ст.ст. 213, 219 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом. Виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ч.ч. 2, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З доданих до відзиву на позов відповідачем доказів вбачається, що позивачеві не був вручений (особисто або поштовим зв`язком) примірник протоколу про адміністративне правопорушення, а останнього не було належним чином запрошено для його складення (оформлення), як і не було повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому відповідачем не було дотримано права позивача подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Надані суду копії поштових квитанцій та повернутих відповідачу конвертів із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» не є належними доказами вручення позивачу повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення та другого примірника складеного протоколу (а. с. 52-60).

Викладене свідчить про порушення відповідачем приписів КУпАП щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із значним порушенням строку, встановленого статтею 254 КУпАП, зокрема правопорушення виявлено 12 березня 2024 року, натомість, протокол про адміністративне правопорушення складено майже через місяць 08 квітня 2024 року.

Доводи представника позивача про те, що притягнення до адміністративною відповідальності у формі рішення не передбачене ст. 283 КУпАП, суд відхиляє, оскільки у другому реченні ч.1 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Разом з тим, як видно з оскаржуваного позивачем рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, останнє підписане виконуючим обов`язки міського голови ОСОБА_2 (а.с.14), проте вказана особа хоч і є членом виконавчого комітету Дніпровської міської ради не мав повноважень виконуючого обв`язки міського голови, тому не мав повноважень підписувати таке рішення від імені в.о. міського голови.

Доводи представника відповідача про те, що оскільки ОСОБА_5 уповноважений був вести засідання виконкому 07 травня 2024 року, то мав повноваження виконуючого обв`язки міського голови суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» у разі неможливості здійснення міським головою своїх повноважень такі повноваження здійснює секретар міської ради.

Дійсно, згідно розпорядження міського голови ОСОБА_6 від 01 травня 2024 року за № 6-1/5р «Про проведення засідання виконавчого комітету міської ради» доручено ОСОБА_7 , члену виконавчого комітету міської ради, вести засідання виконавчого комітету міської ради 07 травня 2024 року (а.с.102), проте вказаним розпорядженням не покладалось повноважень виконуючого обов`язки міського голови на вказаного члена виконкому.

Відповідно до ст. 283 КУпАП (ч.ч.8, 9 цієї статі) постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Як видно з наданих відповідачем копій оскаржуваного рішення виконавчого комітету ДМР від 07 травня 2024 року, останнє підписане самостійно або «в.о. міського голови ОСОБА_2 », або « ОСОБА_8 », проте як встановлено в судовому засіданні оскаржуване рішення колегіального органу не підписане секретарем засідання виконкому, що проводилося 07 травня 2024 року і жодних доказів вказаних обставин та наявності особи такого секретаря відповідачем суду не надано, а тому оскаржуване рішення підписане неповним складом, навіть за обставин того, що ОСОБА_5 підписав таке рішення як головуючий на засіданні виконкому, а тому таке рішення не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 2 КАС України та, відповідно не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки виконком є колегіальним органом, то мають дотримані вимоги ст. 281 КУпАП, де визначено, що при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження.

Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Разом з тим, відповідачем доказів дотримання процедури розгляду колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також належить відзначити, що копії фотографій, доданих Інспекцією не містять таких реквізитів, як дата фотозйомки, даних про прив`язки до місцевості, а акт обстеження місцевості складався у відсутності позивача та не містить даних про проведення будь-якої фіксації ( фото- чи відео-), у зв`язку з чим відповідачем не доведені поза розумним сумнівом обставини, на які останній посилається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав позивача вимагає розв`язання питання щодо підстав його юридичної відповідальності, щоб можливість розглянути справу по суті відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена з повним захистом прав від тривання їх порушення правовою невизначеністю. Достатнім засобом правового захисту буде вирішення питання про адміністративну відповідальність позивача по суті, на підставі чого адміністративному суду належить згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України та у відповідності зі ст. 293 КУпАП скасувати оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, що складаються зі сплати ним під час подання позову судового збору в розмірі 605,60 грн., суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

Керуючись ст. ст. 9, 14-2, 152-1, 213, 219, 256, 268, 279, 283 КУпАП, ст.ст. 5, 15, 44, 47, 72-77, 79, 139, 162, 241-246, 250, 251 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 07 травня 2024 року № 6-7/5-ап про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, закрити.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Колесніченко