Справа № 303/9041/24
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/9041/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) - ОСОБА_1 ) до громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до громадянина республіки білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивований тим, що відповідач 16.12.2023 року в межах прикордонної смуги, на напрямку 260 прикордонного знаку, на відстані 1100 метрів від державного кордону (територія Косинської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області), ділянка відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску через державний кордон, без документів, що посвідчують особу. Зважаючи на те, що на момент затримання підстав для законного перебування на території України, передбачених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також документів, які б посвідчували особу та давали право виїзду з України у відповідача не було, керуючись пунктом 15-2 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», у відповідності до вимог частини першої статті 30, з урахуванням частини восьмої статті 26, частини третьої статті 29 та частини восьмої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 19.12.2023 виконуючим обов`язки начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковником ОСОБА_6 було прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України. У відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2023 ухвалено рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців, до 16.06.2024 (справа № 303/12346/23, провадження 2-а/303/113/23). Керуючись частиною третьою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 28.12.2023 відповідача було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Державної міграційної служби України, розташованого за адресою: вул. Європейська, 1, с. Мартинівське, Вознесенський р-н, Миколаївська обл, 56525, де особа наразі й утримується. Строк тримання відповідача у Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Державної міграційної служби України, закінчується 16.11.2024.

На адресу НОМЕР_2 прикордонного загону надійшов лист-відповідь з ГУ ДМСУ в Одеській області від 24.10.2024 року з якого стало відомо, що на обліку управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС в Одеській області перебуває особова справа відповідача.

20.03.2024 року особа письмово звернулась із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, клопотання було зареєстровано та прийнято до розгляду.

Особова справа шукача захисту була направлена до центрального апарату ДМС для прийняття остаточного рішення за заявою. За результатами розгляду заяви та сформованих матеріалів особової справи центральним аппаратом ДМС прийнято рішення від 03.09.2024 року №144-24 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту направлено на адресу шукача захисту 11.09.2024 року, наручне отримання відбулося 08.10.2024 року.

На момент подання позовної заяви інформація щодо оскарження відповідачем прийнятого центральним аппаратом ДМС рішення не надходило.

З огляду на те, що підстав для законного перебування на території України, передбачених статтею 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача не має, документи, що посвідчують особу та надають право на виїзд за межі території України встановленим законодавством порядком відсутні, забезпечити примусове видворення відповідача наразі не виявляється можливим.

Таким чином, представник позивача просить суд продовжити строк затримання відповідача ОСОБА_2 на 6 місяців, тобто до 16.05.2025 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2024 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з обов`язковою участю сторін.

Представник позивача Соколовська Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в режимі відеоконференції заперечив проти задоволення позову, оскільки він перебуває у стані затримання на протязі 23 місяців, хоча він погоджується на співпрацю з метою його ідентифікації, але категорично заперечує повертатися до республіки Білорусь.

Представник відповідача Романенко П.В. в режимі відеоконференції у задоволенні позову просив суд відмовити, оскільки ОСОБА_2 перебуває в стані затриманого на протязі тривалого часу.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї документами та з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2023 року затримано громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців, а саме до 16.06.2024 року (а.с. 16-26).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2024 року продовжено строк затримання громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 на 5 місяців, а саме до 16.11.2024 року (а.с. 27-34).

Рішенням заступника начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу капітаном ОСОБА_7 від 28.12.2023 року громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (а.с. 35, 36).

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.289 КАС визначено, що, за наявності обгрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Частини 12, 13 ст.289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Так, судом встановлено, що адміністративний позов про продовження строку затримання особи позивачем подано у строк передбачений ч.12 ст. 289 КАС України.

Відтак, враховуючи відсутність у відповідача документів, які дають йому право на перетин державного кордону (виїзд з України), та документів на підтвердження законності перебування на території України, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.

Також при прийнятті зазначеного рішення суд також враховує, що ОСОБА_2 раніше вже здійснював спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.

У свою чергу, представником позивача не доведено суду наявність обставин, які є досить значними, не надано доказів на підтвердження необхідності продовження строку затримання відповідача саме строком на 6 місяців.

Відтак, з огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України строком на 3 місяці.

Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо примусового видворення відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 46, 250, 257, 259, 289, 371 КАС України, ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина республіки Білорусь ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України строком на 3 (три) місяці, а саме до 16.02.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Якщо справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду виготовлено 12.11.2024 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір