Справа № 320/36733/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Київ № 320/36733/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність, та зобовґязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо не зарахування підполковнику поліції ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011 та не здійсненні перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011 та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніще виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що відповідач протиправно не зарахував до стажу служби в поліції період проходження служби в органах Державної служби з надзвичайних ситуацій України, оскільки служба у визначених органах має такий самий правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює на посаді заступника начальника відділу техніко-криміналістичного забезпечення управління вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції у місті Києві.

У період з 23.06.2007 по 26.05.2011, позивач проходив службу в органах оперативно- рятувальної служби цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій України (МНС) на посадах начальницького складу.

Наказом МНС України від 23.05.2011 № 491, позивач був звільнений у запас Збройних Сил України за п. 99 п. п. « 4» (скорочення штатів). Вислуга років станом на час звільнення складає 08 років 01 місяць 02 дні.

З 13.04.2012 по 06.11.2015, позивач проходив службу в Головному управлінні МВС України, а з 07.11.2015 по теперішній час - в Головному управлінні Національної поліції у місті Києві.

20.03.2023 позивач подав до Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у місті Києві рапорт щодо зарахування до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011 та здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум.

Листом № 1816/125/26/01-23 від 18.04.2023, відповідачем повідомлено, що відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік органів, установ, періоди роботи в яких зараховуються до стажу служби в поліції. Зазначено, що періоди проходження служби в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України (МНС) до стажу служби в поліції ст. 78 Закону не передбачено. Підстави для проведення перерахунку та виплати грошового забезпечення з урахуванням служби в МНС відсутні.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу служби у поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін служби в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011, та не здійснення перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум, протиправною, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а також служба в самій поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду.

За приписами ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 101 КЦЗ України).

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (ст. 1 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до ст. 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Судом досліджено, що з 23.06.2007 наказом МНС України від 19.06.2007 № 269 позивач був призначений на посаду начальника обслуги групи розмінування центру розмінування Центрального аварійно-рятувального загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту МНС України.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженого Указом Президента України № 1430/2005 від 10.10.2005, у редакції на час проходження служби Позивачем, (далі - Положення), Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (МНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МНС України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, поводження з радіоактивними відходами та вибуховими матеріалами промислового призначення, рятувальної справи, техногенної, пожежної і промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, створення та функціонування системи страхового фонду документації, а також гідрометеорологічної діяльності.

Пунктом 3 Положення встановлено, що основними завданнями МНС України є, зокрема забезпечення реалізації державної політики у сфері техногенної пожежної і промислової безпеки, цивільного захисту населення і територій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1539 від 02.11.2006 (яка була чинною на момент прийняття позивача на службу до органів МНС України) Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (МНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МНС України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, поводження з радіоактивними відходами та вибуховими матеріалами промислового призначення, рятувальної справи, техногенної, пожежної і промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, створення та функціонування системи страхового фонду документації, а також гідрометеорологічної діяльності. МНС України у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, а також цим Положенням.

Тож, з наведеного слідує, що МНС України було спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, до повноважень якого віднесено питання цивільної оборони, а оперативно-рятувальна служба цивільного захисту, є складовою цивільної оборони.

Згідно з пунктом 21 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 629 (далі - Постанова № 629), що була чинною на момент прийняття позивача на службу до органів МНС України особам, які прийняті на службу до органів і підрозділів цивільного захисту, присвоюється спеціальне звання і їх призначають на посади рядового і начальницького складу. Днем прийняття на службу вважається день присвоєння спеціального звання.

Відповідно до п. 56 Постанови № 629 особи рядового і начальницького складу можуть бути направлені для подальшого проходження служби з виключенням з кадрів МНС до військових формувань і правоохоронних органів.

Судом враховується, що наказом МНС України від 23.06.2007 № 593 позивачу присвоєно звання лейтенант внутрішньої служби, наказом від 08.01.2008 № 38 - лейтенант служби цивільного захисту, наказом від 28.11.2008 № 519 - старший лейтенант служби цивільного захисту.

08.01.2008 позивач прийняв присягу органів та підрозділів цивільного захисту.

Згідно із довідкою від 08.07.2016 № 1713, виданою позивачу Спеціальним центром швидкого реагування та гуманітарного розмінування державної служби України з надзвичайних ситуацій, відповідно до наказу МНС № 384 від 05.06.2009 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у організаційних структурах, підпорядкованих МНС України», Центральний аварійно-рятувальний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту реорганізований в 1 Спеціальний регіональний центр швидкого реагування оперативно-рятувальної служби цивільного захисту. Відповідно до Указу Президента України № 726/2012 від 24.12.2012, МНС реорганізовано в Державну службу України з надзвичайних ситуацій. Відповідно до наказу № 274 від 22.05.2013 1 Спеціальний регіональний центр швидкого реагування Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту реформовано в 1 Спеціальний центр швидкого реагування ДСНС України. Відповідно до наказу № 460 від 09.09.2015 «Про зміну найменування 1 Спеціального центру швидкого реагування ДСНС України та внесення змін до його Статуту» 1 Спеціальний центр швидкого реагування ДСНС України перейменовано на 1 Спеціальний центр швидкого реагування та гуманітарного розмінування ДСНС України. Вказаний підрозділ до 01.07.2013 року входив до системи військ Цивільної оборони МНС України та керувався у своїй діяльності Законом України «Про війська цивільної оборони України».

За таких обставин, суд вважає, що служба позивача в МНС повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 2 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», як служба у Цивільній обороні України.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, розмір грошового забезпечення, складовою частиною якого є і надбавка за вислугу років, безпосередньо пов`язаний із розміром одноразової грошової допомоги при звільненні, з огляду на що, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головного управління Національної поліції у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011 та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум.

Суд наголошує на тому, що одним із основних принципів, на необхідності дотримання якого наголошує Європейський суд з прав людини, є принцип верховенства права, до фундаментальних аспектів якого відноситься принцип юридичної визначеності.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Виходячи з аналізу положень національного законодавства, суд вважає, що підхід при не зарахуванні до стажу служби в поліції періоду служби в органах і підрозділах цивільного захисту, зокрема, в ч. 2 ст. 78 Закону України «Про національну поліцію» та зарахуванні до вислуги років для призначенні пенсії періоду служби в органах і підрозділах цивільного захисту, зокрема, в пункті «б» ч. 1 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, є різним, що допускає неоднозначне тлумачення прав та обов`язків громадян, а тому національні органи мають застосовувати найбільш сприятливий для такої особи підхід.

Не зважаючи на те, що, дійсно, служба цивільного захисту та військова служба є різними видами державної служби особливого характеру, а в чинному законодавстві прямо не вказано, що служба у органах та підрозділах цивільного захисту є військовою службою, суд, зазначає, що саме такою "прогалиною" в законодавстві є той факт, що відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу Збройних Сил України та Цивільній обороні України, і немає посилань на службу в органах цивільного захисту, яка має аналогічний правовий статус і виконує аналогічні обов`язки з органами Цивільної оборони України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стороною відповідача не було доведено правомірність не зарахування позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011.

Відтак, позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду даного спору, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідачем не було спростовано доводів, які покладені позивачем в основу позовної заяви.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність, та зобовґязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011 та не здійсненні перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 23.06.2007 по 26.05.2011 та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніще виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у місті Києві судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.