Справа № 754/11618/24
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/163/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Улезка О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 (брав участь в судовому засіданні 19 вересня 2024)

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

09 серпня 2024 року позивач засобами поштового зв`язку надіслав до суду позовну заяву.

02 вересня 2024 року позивач усунув недоліки на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач у позові просить:

1)поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2660067 від 22.07.2024 р.

2)скасувати постанову суб`єкта владних повноважень - рядового поліції 2 взводу 2 роти 3 батальйону полку 2 Управлення патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України Астахова Романа Євгеновича серії ЕНА № 2660067 від 22.07.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП гр. ОСОБА_1 та накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн;

3)закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП;

4)стягнути з суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та надання правової допомоги.

1)відсутня подія правопорушення - позивач не керував транспортним засобом. Зміст відеофайлів з бодікамери № 472345 спростовує факт керування позивачем автомобілем, а ї спростовує цей факт. На відео зафіксовано, що в 22:06:22 позивача зупинив працівник поліції, коли позивач рухався пішки, босоніж.

2)інспектор УПП Астахов Роман Євгенович , який розглядав справу та виносив постанову, на відео особисто підтвердив, що не бачив, як позивач керував автомобілем, а дійшов такого висновку на підставі повідомлення невідомого свідка;

3)зміст постанови не відповідає вимогам статті 283 КУпАП та наказу МВС України від 07.11.2015р. №1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі": відсутні відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення та місця, де проводився розгляд справи; щодо власника транспортного засобу. Відсутній підпис посадової особи, яка розглядала справу.

4)постанова складена з порушенням статті 283 КУпАП та наказу МВС України від 07.11.2015р. №1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі";

5)оскаржувана постанова не містить інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та місця, де проводився розгляд справи;

6)позивачу не було роз`яснено його прав. Постанова не містить підписи позивача в графах щодо роз`яснення йому прав за статтею 268 КУпАП.

Стислий виклад позиції відповідача

29 вересня 2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву від Департаменту патрульної поліції.

Відповідач просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки:

1)Закон надає право поліції використовувати інформацію та фотокартки як речові докази наявності або відсутності факту порушення;

2)інспектор забезпечив реалізацію прав, передбачених статтею 268 КУпАП, не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги;

3)порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором, яке мало місце на думку позивача, не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог;

4)оскаржувану постанову було винесено в електронному вигляді, де адреса "підтягується" планшетним пристроєм автоматично, тому можуть бути деякі погрішності в визначенні чітких координат;

5)постанова винесена в електронному вигляді, де адреса «підтягується» планшетним пристроєм автоматично по GPS, у зв`язку з чим можуть бути деякі погрішності в визначенні чітких координат.

Відповідач просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3300 грн, оскільки: витрати на правничу допомогу не є співмірними: штраф, який накладено на позивача, становить 425,00 грн; справа має незначну складність, оскільки розглядається за правилами спрощено позовного провадження.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

22 липня 2024 року о 22 год 35 хв рядовим поліції 2 взводу 2 роти 3 бат Полку-2 УПП у м. Києві Астаховим Р.Є. винесено постанову серії ЕНА №2660067 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП, і стосовно позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді 425 гривень штрафу.

Підставою для винесення оспорюваної постанови стало те, що ОСОБА_1 22 липня 2024 року о 22 год 27 хв, в місті Києві керував транспортним засобом не мав при собі реєстраційний документ на транспортний, чим порушив пункт 2.1.б. Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, без реєстраційних документів на транспортний засіб.

Оцінка суду

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в реєстраційному документі на транспортний засіб тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, включає в себе:

(1) об`єкт: встановлені законом правила дорожнього руху та безпека дорожнього руху;

(2) об`єктивна сторона характеризується такими ознаками: керування транспортним засобом. Відсутність або не пред`явила реєстраційний документ на транспортний засіб;

(3) суб`єкт: фізична особа, яка керує транспортним засобом;

(4) суб`єктивна сторона: вина у формі умислу або необережності.

Отже, адміністративна відповідальність настає не внаслідок самого факту відсутності реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі керуванням транспортним засобом без нього.

Під керуванням транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування (пункт 38 постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а(2-іс/811/3/17).

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, зважаючи на предмет і підстави адміністративного позову, що розглядається, суд має перевірити, чи довів відповідач правомірність оскаржуваного рішення та чи є в діях особи, яка притягнута до відповідальності, склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП.

Із досліджуваного під час судового розгляду відеозапису, встановлено, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , коли той йшов по вулиці, він не був за кермом автомобіля.

Факт керування транспортним засобом позивачем на відеозапису не зафіксовано.

Позивач заперечував обставини керування транспортним засобом під час складання постанови, що видно на відеозапису. У судовому засіданні позивач також заперечив.

На відеозаписі (22:24:18) поліцейський повідомив позивачу, що про факт керування йому повідомили свідки, які вже пішли. Поліцейський відмовився представляти (показувати) позивачу цих свідків, пославшися, що це не передбачено вимогами закону.

Суд ухвалою від 24 жовтня 2024 року викликав представника відповідача для надання особистих пояснень щодо події адміністративного правопорушення.

Суд також зобов`язав відповідача у строк до 31 жовтня 2024 року подати суду письмові пояснення, в яких зазначити точний час відеозапису, на якому зафіксовано КАС України факт керування позивачем автомобілем. Надати відомості щодо свідків, які повідомили інспектору про такий факт.

Ця ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача 24 жовтня 2024 року. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, вимоги ухвали суду не виконав.

Суд вважає, що докази відповідача не є достатніми для доведення події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. Відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення. Обставини керування відповідачем транспортним засобом не доведені.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, оскільки основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення, суд виходить з недоведеності обставин, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП та її скасування. Підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування складу адміністративного правопорушення та правомірності оскаржуваного рішення, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена щодо позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн без додержання законності, тому підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд не розглядає інші порушення, на які посилається позивач, оскільки встановлені судом обставини щодо відсутності події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, є достатньої підставою для скасування постанови.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу

Згідно із частинами 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третьої статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина сьома статті 134 КАС України).

На підтвердження понесених витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн позивач надав: договір про надання юридичної правової допомоги від 26.07.2024 та акт прийому-передачі наданих послуг від 09 серпня 2024 року на суму 3000,00 грн, а також довідку з передоплати послуг, які будуть надані згідно з пунктом 4.1 договору про надання юридично-правової допомоги від 26 липня 2024 року.

Відповідно до акту адвокат Пількевич Т.А. надала такі послугт: усна консультація, ознайомлення з документами - 600 грн; адвокатський запит до УПП - 300 грн;, складання адміністративного позову - 2400 грн (4 години).

Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач стверджує, що витрати у сумі 3000,00 грн є неспімріними з сумою штрафою.

Суд розглянув заперечення відповідача і виходить з того, що правила співмірності визначені у частині п`ятій статті 134 КАС України, зокрема: розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи належним чином обґрунтовані, а тому клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. Підстави для зменшення суми витрат у розмірі 3000,00 грн відсутні. Ціна позову (розмір штрафу) не є єдиним критерій, який має братися при визначені розміру витрат.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 605,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 246, 255, 268, 286 КАС України

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову суб`єкта владних повноважень - рядового поліції 2 взводу 2 роти 3 батальйону полку 2 Управлення патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції України Астахова Романа Євгеновича серії ЕНА № 2660067 від 22.07.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП гр. ОСОБА_1 та накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 коп.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп; витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою складення повного судового рішення - 08 листопада 2024 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО