Справа № 335/11312/24
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бичок Катерини Олегівни, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бичок Катерини Олегівни, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3192117 від 04.10.2024 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено про те, що згідно оскаржуваної постанови позивач, керуючи транспортним засобом SeatLeon, номерний знак НОМЕР_1 , 04.10.2024 року о 10:51 год., за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Північнокільцева, 15, водій не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку чим порушив п.8.4. в. ПДР Порушення вимог заборонних знаків.

Вважає його притягнення до адміністративної відповідальності необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувану постанову безпідставною та незаконною, оскільки в день зазначений у постанові керування тарнспортним засобом не здійснював, а тільки підійшов до автомоблія, який був припаркований так, як його припаркував член родини позивача. Пояснення позивача з цього приводу були проігноровані поліцейським. Водночас поліцейським на прохання позивача не було надано доказів вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, а відразу складено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З урахуванням вказаних обставин, вважає, що відповідачем не доведено належними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з огляду на що постанова підлягає скасуванню.

Ухвадою суду від 14 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. У визначений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

23 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що 04.10.2024 під час несення служби поліцейським УПП було виявлено правопорушення скоєне ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, не виконав вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснивши зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 в ПДР України. Також зазначає, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення оскільки зупинка була здійснена іншим водієм спростовуються відеозаписом, який представником відповідача долучено до відзову на позовну заяву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до настуного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 04.10.2024 поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕНА №3192117 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.

За змістом постанови серії ЕНА №3192117 року вбачається, що 04.10.2024 о 10 год. 51 хв. у м.Запоріжжя, вул.Північнокільцева, буд.15, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SeatLeon, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР України Порушення вимог заборонних знаків.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пуктом 8.4 Правил дорожнього руху передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи.

Відповідно до п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно із п. 3.34 Правил дорожнього руху «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача УПП в Запорізькій області ДПП обґрунтовуючи правимірність прийнятої постанови зауважив, що обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджуються відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Судом досліджено наданий представником відповідача відеозапис з якого вбачається, що на ньому зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Разом з тим, з дослідженого відеозапису неможливо беззаперчено встановити обставини вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення останнім Правил дорожнього руху. Таким чином, досліджений відеозапис не спростовує доводів позивача.

Іших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП суду не надано.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22.10.2010 року № 23-рп/2010).

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду належних та достатніх доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, оскільки, беззаперчених доказів порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3192117 від 04.10.2024 року, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Положенням частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 605,60 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-79, 90, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бичок Катерини Олегівни, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3192117 від 04 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складання до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місця проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бичок Катерина Олегівна (адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96 )

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (Код , адреса: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Повне рішення складено 12 листопада 2024 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко