Справа № 140/9525/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/9525/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо невиплати індексації, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 Про індексацію пенсій та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році (далі Постанова №185); зобов`язання здійснити в межах строку звернення до суду донарахування та виплату пенсії з урахуванням індексації, установленої Постановою №185, у сумі 1500,00 грн, а також з урахуванням основного розміру пенсії 39902,94 грн (88 процентів грошового забезпечення), індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (далі Постанова №118) у сумі 5586,41 грн, щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (далі Постанова №713) (рішенням суду від 25 грудня 2023 року у справі №140/26888/23) у сумі 2000,00 грн, без обмеження пенсії максимальним розміром (рішення суду від 25 грудня 2023 року у справі №140/26888/23) (а.с.48-54).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-XII). На виконання Постанови №185 ГУ ПФУ у Волинській області провело з 01 березня 2024 року перерахунок пенсії з урахуванням підвищення пенсії (індексації) у розмірі 1500,00 грн, однак фактична виплата пенсії здійснюється без індексації та, як повідомив відповідач листом від 20 серпня 2024 року, відсутні підстави для виплати індексації понад максимальний розмір пенсії.

Такі дії ГУ ПФУ у Волинській області позивач вважає протиправними, оскільки після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містить норми про обмеження пенсій військовослужбовців, інших осіб, які отримують пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ максимальним розміром.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.32-36). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що рішення суду у справі №140/2643/24 виконане в межах покладених зобов`язань та перерахований розмір пенсії позивача з 01 серпня 2024 року становить 47489,35 грн, тобто без обмеження максимальним розміром. При цьому під час встановлення позивачу індексації за 2024 рік враховано пункт 2 Постановою №185, яким передбачено, що розміри пенсій підвищуються на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом (визначений частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII).

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-XII з 01 вересня 2005 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.12).

З матеріалів пенсійної справи станом на 01 березня 2024 року (а.с.14) видно, що на виконання Постанови №185 позивачу встановлено підвищення (доплата) у сумі 1500,00 грн; при нарахованому розмірі пенсії 33703,19 грн до виплати призначено 24620,03 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №140/2643/24, яке набрало законної сили 13 червня 2024 року, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2023 року на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань від 25 січня 2024 №5к/вих/4.2/813 у розмірі 88 процентів грошового забезпечення, у розмірі, підвищеному із застосуванням коефіцієнта збільшення, установленого Постановою №118 та постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсій та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, з урахуванням щомісячної доплати відповідно до Постанови №713, без обмеження пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність), з урахуванням виплачених сум.

З розрахунку пенсії (пенсійна справа №N/А6856-Державний департамент з питань виконання покарань) слідує, що ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 серпня 2024 року, розмір якої з надбавками становить 48989,35 грн: 39902,94 грн основний розмір пенсії (88% грошового забезпечення у сумі 45344,25 грн); 5586,41 грн підвищення (індексація) за 2022 рік; підвищення (індексація) за 2024 рік 1500,00 грн, доплата 2000,00 грн. Однак фактично пенсійна виплата становить 47489,35 грн (а.с.38).

На звернення позивача про нарахування та виплату йому пенсії без обмеження максимальним розміром (а.с.16), ГУ ПФУ у Волинській області листом від 20 серпня 2024 року №10455-10412/Д-02/8-0300/24 (а.с.18) повідомило, що підстав для встановлення з 01 березня 2024 року індексації згідно з Постановою №185 понад максимальний розмір пенсії немає.

Отже, публічно-правовий спір у цій справі виник щодо правомірності дій відповідача з обмеження виплати пенсії (урахуванням підвищення пенсії, передбаченого Постановою №185) максимальним розміром.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ.

Як встановлено статтею 64 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

23 лютого 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №185, відповідно до пункту 1 якої з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796.

Пунктом 2 Постанови №185 установлено, що з 1 березня 2024 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., №18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., №26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Згідно з абзацом другим пункту 3 Постанови №185 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Як уже зазначено вище, загальний розмір пенсії позивача після перерахунку з 01 серпня 2024 року становить 48989,35 грн, однак виплата пенсії проводиться у розмірі 47489,35 грн. ГУ ПФУ у Волинській області у листі від 20 серпня 2024 року №10455-10412/Д-02/8-0300/24 (а.с.18) повідомило про неможливість виплати понад максимальний розмір пенсії підвищення (індексації) у розмірі 1500,00 грн.

Такі дії відповідача суд вважає неправомірними, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.

Оскільки частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 є відсутньою, то положення Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким у частині сьомій статті 43 слова і цифри у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено на у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, є нереалізованими.

Отже, із 2017 року стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

З цього приводу наявні правові висновки у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18, від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17 та ін. Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17 вказав про відсутність підстав для відступу від правового висновку, висловленого щодо питання обмеження граничного розміру пенсії у попередніх постановах (від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 08 серпня 2019 року у справі №522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі №522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17).

Також суд зауважує, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі - Закон №3668-VI).

У постанові від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом Пенсійного фонду максимальним розміром пенсії та зазначив, що у такому разі підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. Ці висновки надалі застосовані Верховним Судом у постановах від 27 січня 2022 року у справі №240/7087/20, від 17 лютого 2022 року у справі №640/11168/20, від 18 травня 2022 у справі №380/12337/20, від 29 червня 2022 року у справі №640/19118/18, від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-ХІІ. Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня його ухвалення Конституційним Судом України.

Згідно з частиною третьою статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У спірних відносинах положення Постанови №185 в частині підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 2 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, суперечить приписам Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

На думку суду, незважаючи на наявність у Постанові №185 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача відповідно до Постанови №185 законодавча норма, яка б визначала максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, фактично відсутня, адже, як зазначалося вище, застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Тому є помилковими доводи пенсійного органу щодо наявності правових підстав для підвищення основного розміру пенсії згідно із Постановою №185 лише у межах максимального розміру пенсії.

За приписами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Із цим позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 11 вересня 2024 року та позовні вимоги просив задовольнити з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Поряд з тим, судом з перерахунку пенсії №N/Ф6856-Державний департамент з питань виконання покарань встановлено, що основний розмір пенсії позивача становить 39902,94 грн, тобто 88 процентів грошового забезпечення у сумі 45344,25 грн (при вислузі 31 рік), та фактична виплата проводиться з урахуванням індексації згідно з Постановою №118 у сумі 5586,41 грн та доплати відповідно до Постанови №713 у сумі 2000,00 грн (згідно з рішенням суду). Отже, відсутнє порушення прав позивача щодо заявлених у цій частині позовних вимог.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства України, межі позовних вимог, суд дійшов висновку про їх задоволення частково у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо застосування максимального розміру пенсії до виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії (індексації) у розмірі 1500,00 грн, передбаченої Постановою №185, та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 11 березня 2024 року перерахунок та виплату пенсії з підвищенням у розмірі 1500,00 грн (з урахуванням виплачених сум) без застосування обмеження пенсії максимальним розміром, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 11 вересня 2024 року №26, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.8, 28).

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 807,47 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо застосування максимального розміру пенсії до виплати ОСОБА_1 з 11 березня 2024 року підвищення пенсії (індексації) у розмірі 1500,00 грн, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 Про індексацію пенсій та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 11 березня 2024 року перерахунок та виплату пенсії з підвищенням у розмірі 1500,00 грн, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 Про індексацію пенсій та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, без застосування обмеження пенсії максимальним розміром (з урахуванням виплачених сум).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 807,47 грн (вісімсот сім грн 47 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк