Справа № 140/10103/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження розгляду справи та поновлення строку звернення до суду

07 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/10103/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні питання про поновлення строку звернення до суду за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення з визначенням базового місяця січень 2008 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексацію грошового забезпечення з визначенням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу з 01.03.2018 по 31.12.2022 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення виходячи з фіксованої величини 4057,14 грн в місяць ; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 01.03.2018 по 31.12.2022 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення виходячи з фіксованої величини 4057,14 грн в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 19).

Суд 17.10.2024 постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, відповідно до якої позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, та роз`яснено, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву буде залишено без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171, пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

На адресу суду 05.11.2024 надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2024.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відтак, оскільки недоліки позовної заяви у строк, установлений ухвалою суду від 10.10.2024 про залишення позовної заяви без руху, позивачем були усунуті, тому розгляд справи необхідно продовжити.

Заяву про поновлення строку звернення до суду необхідно задовольнити, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом із цим, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

За приписами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" , затверджений Указ Президента України 24 лютого 2022 року №64/2022, яким в Україні введено воєнний, та який неодноразово продовжувався.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Отже, встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отож, суд приймає до уваги посилання позивача, що відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 17 лютого 2023 року №50 (по стройовій частині), капітана ОСОБА_1 переміщено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 лютого 2023 року №14 о/с для подальшого проходження військової служби в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), 17 лютого 2023 року (арк. спр. 9).

Наведене свідчить про те, що позивач безперервно проходив військову службу до 17 лютого 2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а з 18 лютого 2023 року - Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України та по даний активно бере участь у заходах із захисту суверенітету, територіальної цілісності України та недопущення просування загарбницьких сил російської федерації, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Вартий уваги і той факт, що позивач, вперше перебуваючи у відпустці, після переведення до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, здійснював дії, щодо отримання документів для звернення до суду із даним позовом.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 зазначеної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини вже звертав увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року). Порядок застосування пункту 1 статті 6 до проваджень в судах апеляційної або касаційної інстанцій залежить від особливостей конкретного провадження, враховуючи при цьому повноту провадження у національній правовій системі та роль суду касаційної інстанції у цьому провадженні; умови прийнятності касаційної скарги можуть бути жорсткішими, ніж для апеляційної скарги (див., наприклад, рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії» (Bulfracht Ltd v. Croatia), заява № 53261/08, п. 35, від 21 червня 2011 року)». (рішення у справі «ТОВ «Фріда проти України» (набуло статусу остаточного 08.03.2017)).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

На думку суду, вказані, у клопотанні (заяві) позивача обставини свідчать про поважні причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, що з урахуванням необхідності забезпечення права позивача на доступ до суду, є підставою для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду даної справи.

Керуючись статтями 123, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Смокович