Справа № 161/15716/24
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/222/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Федоровій В.М.

з участю: представника позивача Москвичова С.І.

представника відповідача Маїло І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов мотивує тим, що постановою начальника відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчиком О.І. від 14.08.2024 року винесено постанову серії MVA № 2428439 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 380 грн. Відповідно до постанови, позивачу інкриміновано, що 13.08.2024 року о 12 год.21 хв. за адресою м.Луцьк, вул.П`ятницька гірка,12, здійснив стоянку (парковку) власного автомобіля «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 на тротуарі у місці, яке не позначено відповідними дорожніми знаками з табличками, чим порушив п.15.10 «б» Правил дорожнього руху України. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали оскаржуваної постанови мають містити фотоматеріали, які підтверджують що автомобіль «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 знаходився на краю тротуару в місті Луцьку по вул.П`ятницька гірка,12, тротуар не був обладнаний майданчиком для стоянки автомобілів, вздовж тротуару та проїжджої частини, відсутні будь-які знаки з табличками або дорожня розмітка, які б вказували що автомобіль припарковано у дії дорожніх знаків, які дозволяють чи забороняють зупинку чи стоянку, як того вимагає пп. «б» п.15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. При фіксуванні правопорушення інспектором не вимірювалось відстань яка залишилась для проходу по тротуару. Тому вважає, що автомобіль був припаркований на тротуарі із дотриманням умов, передбачених пп. «в» п.15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху, а саме стоянка здійснюється легковим автомобілем таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

На підставі викладеного, просить визнати протиправною, скасувати постанову, закрити справу, а також стягнути судові витрати по справі, які складаються з 1211,20 грн. сплаченого судового збору та 2800 грн. витрат за надання правової допомоги адвоката.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.09.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідно до схеми організації дорожнього руху та здійсненої фотофіксації, вбачається, що автомобіль розміщений на тротуарі. Твердження позивача, що вздовж тротуару та проїжджої частини відсутні будь-які знаки з табличками або дорожня розмітка, які б вказували, що автомобіль припарковано у дії дорожніх знаків, є маніпуляцією зі сторони позивача, оскільки це не дає йому права розмістити автомобіль на тротуарі, рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. До деператаменту муніципальної варти на розгляд справи позивач не з`явився та не надав свої пояснення, тому на основі наявних доказів було винесено постанову. Зазначили, що позивач розмістив транспортний засіб на тротуарі без урахування всіх фактичних обставин дорожньої обстановки, заборони розміщувати автомобілі на тротуарі, адже знак, який дозволяє таку зупинку, відсутній та не враховує в сукупності правила здійснення стоянки згідно Правил дорожнього руху. За таких обставин просили відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві. Просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, а саме п. 15.10 стоянка забороняється, зокрема, п.б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). При цьому, відповідно до пункту в) стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідальність за порушення приписів п.15.10 Правил, визначена ч.1 с.122 КУпАП, згідно якої порушення правил стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою начальника відділу департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. від 14.08.2024 року серії MVA № 2428439 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 380 грн.

З постанови про адміністративне правопорушення серії MVA 2428439 від 14.08.2024 року, вбачається, що 13.08.2024 року о 12:21 в місті Луцьку по вул.П`ятницька Гірка,12 ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, а саме: здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі у місці, яке не позначено відповідними дорожніми знаками з табличками , чим порушив п.15.10 «б» ПДР України та його дії кваліфіковані за ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові зазначається, що фотозйомка проводилась спецзасобом марки Samsung SM-A546Е/DS.

Позивач вважає, що в даному випадку на нього розповсюджується положення пункту «в» 15.10 ПДР, відповідно до яких стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Як вбачається з наданих фотознімків з місця події автомобіль позивача було припарковано на краю тротуару, який примикає до проїзної частини. При цьому автомобіль було розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Аналіз положень п.15.10 ПДР дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобіля на тротуарі можлива, якщо для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Виносячи дану постанову інспектор з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради даних положень Закону не врахував і прийшов до помилкового рішення.

Крім того, на зазначеному місці не встановлено жодного знаку, що забороняв би чи обмежував стоянку автомобіля.

З наявної в матеріалах справи фотофіксації вбачається, що автомобіль був припаркований на краю тротуару. Дані про відстань від легкового автомобіля до краю тротуару у справі відсутні.

Отже, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід визнати постанову протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на її користь понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. та 2800,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Також позивачу підлягає поверненню зайво сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн., відповідно поданої квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 49 від 20.08.2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 5-10, 72-77, 139, 242-246, 257, 268-272 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради серії MVA № 2428439 від 14.08.2024 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору та 2800 (дві тисячі вісімсот) грн.00 коп. витрат за надання правової допомоги адвоката.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області повернути ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп, як зайво сплачений, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 49 від 20.08.2024 року, яка знаходиться в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не брали участі у справі, протягом цього ж строку з моменту отримання копії рішення суду.

Позивачем по справі є : ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем по справі є : Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, місцезнаходження: м.Луцьк, вул.Б.Хмельницького, буд.17, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С. Крупінська