Справа № 607/20756/24
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 Справа №607/20756/24 Провадження №2-а/607/401/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лобач М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, старшого лейтенанта поліції Назарова Віталія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серія ЕНА № 2948217 від 31.08.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн, за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Разом з тим, вказану постанову позивач вважає, не обґрунтованою та незаконною, та такою, що не відповідає вимогам закону та винесеною без достатніх підстав, оскільки обставини, що викладені у ній не підтверджуються будь-якими іншими засобами доказування, крім як власними поясненнями інспекторами, відсутні свідки та фото- або відеоматеріали, які б могли підтвердити факт порушення ним правил дорожнього руху.

Позивач вказує, що 31.08.2024 близько 02 год. 00 хв. він перебував в салоні свого автомобіля Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований за адресою: вул. Протасевича 101, м. Тернопіль, при цьому автомобіль не рухався, а двигун автомобіля був заглушений. Несподівано позаду його автомобіля зупинився автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли два патрульні поліцейські та почали стверджувати про те, що ним було порушено правила дорожнього руху, а саме, що він керував транспортним засобом Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, що не дало змоги визначити символи номерного знаку з відстані 20 м.

Водночас, він транспортним засобом Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 не керував, а в момент, коли до належного йому транспортного засобу Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 під`їхав екіпаж патрульної поліції та до нього підійшов старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , транспортний засіб був припаркований на місці для стоянки та не перебував в русі.

З огляду на вищевикладене позивач просить суд позов задовольнити.

Окрім цього, позивач подав клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви, у якому вказує, що у період з 01.09.2024 по 11.09.2024 він перебував у відрядженні, а після повернення з відрядження 13.09.2024 він був госпіталізований у КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня», з діагнозом загострення правобічної вертеброгенної цервікоброхіалгії з вираженим больовим синдромом, статодинамічними розладами не диференційована форма. На підставі викладеного просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку на подання позовної заяви про оскарження постанови серії ЕНА № 2948217від 31.08.2024 та поновити його.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

21.10.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільські області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 , в якому остання вказує, що наявність факту порушення позивачем ПДР України підтверджується сукупністю матеріалів відеофіксації. Поряд з цим, твердження позивача, викладені у позовній заяві, відповідач вважає такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності. Окрім того, впродовж спілкування з працівниками поліції під час складання на позивача адміністративних матеріалів, останній неодноразово підтверджував факт керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, а також відеозаписом з автореєстатора службового автомобіля працівників спростовується доводи позивача щодо того, що транспортний засіб був припаркований та не здійснював рух, а також, що позивач вказаним транспортним засобом не керував, оскільки відеозаписами в сукупності доводиться факт керування позивачем автомобілем HONDA CR-V д.н.з. НОМЕР_1 31.08.2024 о 02 год. 03 хв. Також, відеозаписом з нагрудної камери зафіксовано, що позивачу перед розглядом справи про адміністративне правопорушення роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після роз`яснених прав позивач вказав, що хоче скористатись ст. 63 Конституції України. Таким чином, позивач не був обмежений в жодному з прав, передбаченим чинним законодавством. З огляду на викладене представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підставі викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, освітлення заднього номерного знаку його транспортного засобу час від часу відсутнє у зв`язку з тим, що номерний знак відходить, однак він усунув дану несправність порухавши місце контактів освітлення. Проте просив суд врахувати, що він не здійснював рух транспортним засобом, а був у припаркованому автомобілі на узбіччі дороги, оскільки очікував на дружину.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільські області Лобач М.В. в судовому засіданні заперечила з приводу позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що 31.08.2024 командиром 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 31.08.2024 о 02 год. 03 хв. в м. Тернопіль по вул. Протасевича, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком, що не дало змоги визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. ч.1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, остання винесена 31.08.2024 та цього дня була отримана ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у п. 9 постанови.

Відтак строк на оскарження постанови серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024, почав обраховуватись з 31.08.2024 та сплив 10.09.2024.

Відповідно до наказу ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА КНМ» №01-09/18 від 01.09.2024 та посвідчення про відрядження, директор ТОВ «ПЕРСПЕКТИВА КНМ» ОСОБА_1 перебував у відрядженні в м. Рівне з 01.09.2024 по 11.09.2024.

Згідно з довідкою № 001369 від 24.10.2024 виданої ТОККПЛ, ОСОБА_1 , 1977 року народження знаходився на стаціонарному лікуванні у невролог. реабіліт. відділі Тернопільської обласної клінічної комунальної психоневрологічної лікарні з 13.09.2024 по 24.10.2024.

З огляду на вищевикладене, суд вважає причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, а тому такий строк підлягає поновленню, відтак клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 2.3 рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 "у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частина 2 ст. 33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і є тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з п п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, у п. 7 спірної постанови серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024 вказано, що до постанови додається відео з реєстратора службового транспортного засобу 114601 та з нк 472375,474459.

Відповідачем до відзиву долучено диск із відеозаписами із реєстратора службового транспортного засобу та нагрудної камери інспектора поліції.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 31.08.2024 о 02 год. 03 хв. в м. Тернопіль по вул. Протасевича, 10, керував транспортним засобом Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком, що не дало змоги визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП, передбачає відповідальність в тому числі за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

За змістом пункту п. 2.9. в ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий..

Оглядом відеозаписів із реєстратора службового транспортного засобу та нагрудної камери інспектора поліції долучених представником відповідача до матеріалів справи встановлено, що 31.08.2024 о 02 год. 03 хв. працівниками поліції було виявлено транспортний засіб Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , номерний знак якого в темну пору доби був не освітлений. Факт відсутності освітлення номерного знаку не заперечував позивач ОСОБА_1 і в судовому засіданні, зазначаючи, що знав про таку несправність та її усував.

Зазначене підтверджує обставини зазначені в постанові серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача про те, що він транспортним засобом не керував, а транспортний засіб був припаркований на місці для стоянки, не перебував в русі та його двигун був заглушений, з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні судом було досліджено відеозаписи із реєстратора службового транспортного засобу під назвами «IMG 6588», «IMG 6585» на яких зафіксовано, як службовий автомобіль працівників поліції стоїть на перехресті вулиць Протасевича Лесі України в сторону вул. Протасевича на червоний сигнал світлофора, у цей час, із парковки по вул. Протасевича заднім ходом виїжджає транспортний засіб, який в подальшому займає праву смугу для руху (00 хв. 07 сек. відеозапису «IMG 6588», що відповідає фактичному часу 02 год. 02 хв. 48 сек.). Після чого працівники поліції проїжджають перехрестя та заїжджають у праву смугу для руху по вул. Протасевича на якій стоїть транспортний засіб Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого номерний знак якого в темну пору доби був не освітлений (00 хв. 21 сек. відеозапису «IMG 6585», що відповідає фактичному часу 02 год. 03 хв. 40 сек.). З 00 хв. 22 сек. відеозапису «IMG 6585», що відповідає фактичному часу 02 год. 03 хв. 41 сек. вбачається, що на транспортному засобі Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 горять ліхтарі заднього ходу, які в подальшому гаснуть та залишаються горіти лише задні габаритні ліхтарі та аварійна світлова сигналізація.

Аналізуючи вказані відеозаписи у сукупності, з огляду на те, що з моменту, як працівники поліції помітили транспортний засіб, який виїжджав із парковки по вул. Протасевича заднім ходом та в подальшому зайняв праву смугу для руху до моменту виявлення на вказаній смузі автомобіля Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 пройшла лише 1 хв., при цьому будь які інші транспортні засоби, які б рухались у сторону вул. Протасевича, окрім автомобіля який, повертав із вул. Лесі Українки в сторону вул. Протасевича та здійснював об`їзд транспортного засобу Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв у правій смузі для руху були відсутні, суд вважає доведеним факт керування позивачем ОСОБА_1 31.08.2024 о 02 год. 03 хв. транспортним засобом Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 .

Більше того, суд зауважує, що під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 визнав той факт, що він керував транспортним засобом, зазначивши, що він здав назад, що зафіксовано на 01 хв. 48 сек. відеозапису з нагрудної камери працівника поліції «export-z72dm», що відповідає фактичному часу 02 год. 04 хв. 18 сек.

Крім того, не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи посилання позивача на те, що його транспортний засіб був припаркований на місці для стоянки, оскільки як вбачається із досліджених судом відеозаписів, транспортний засіб позивача Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 перебував на проїзній частині у правій смузі для руху.

Таким чином судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, факт порушення, позивачем ОСОБА_1 , вимог п. 2.9 в ПДР України, а саме керування транспортним засобом, з неосвітленим номерним знаком.

Позивачем не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт наявності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн відповідає вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 не має, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки з задоволенні позову відмовлено, то судові витрати стягненню з відповідача на корись позивача за рахунок бюджетних асигнувань не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024, як такий, що пропущений з поважних причин.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, старшого лейтенанта поліції Назарова Віталія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2948217 від 31.08.2024, відмовити.

Судові витрати у виді судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2024

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Відповідач: старший лейтенант Управління патрульної поліції в Тернопільській області Назаров Віталій Юрійович, адреса місця праці: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Головуючий суддяН. Р. Кунець