Справа № 620/4969/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4969/23 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року скасовано; прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

В подальшому Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, в якій просила:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 перераховані грошові кошти в сумі 2385,73 грн, які були безпідставно отримані позивачем за скасованим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року по справі №620/4969/23;

стягнути з ОСОБА_1 суму судового збору, яку було сплачено Військовою частиною НОМЕР_1 за подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду в сумі 1610,40 грн.

Заява була вмотивована тим, що військовослужбовці не є працівниками і отримують не заробітну плату, а грошове забезпечення залежно від умов проходження військової служби, яка, відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є державною службою особливого характеру. Вказує, що основні та додаткові види грошового забезпечення та інші виплати, що отримують військовослужбовці, випливають не з трудових правовідносин, а правовідносин публічної служби. Добровільно перераховані Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 за скасованим рішенням грошові кошти підлягають поверненню у повному обсязі. Також підлягає поверненню судовий збір за подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду в сумі 1610,40 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Військова частина НОМЕР_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про поворот виконання судового рішення. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату апеляційного розгляду справи - 04 листопада 2024 року, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ врегульовані статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Зі змісту зазначеної правової норми висновується, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Статтею 239 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Таким чином, згідно вказаних норм, поворот виконання рішення є неможливим у разі скасування судового рішення про стягнення заробітної плати (грошового утримання) чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, у разі, якщо підстави скасування такого рішення суду не ґрунтувалися на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Предметом спору у справі було зобов`язання нарахування та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України.

Згідно з правовою позицією, висловленою колегією суддів Верховного Суду України у своїй постанові від 17.02.2015 року (справа №21-8а15), за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

З огляду на викладене, спірні правовідносини у даній справі випливають із трудових правовідносин, пов`язаних із затримкою в розрахунку при звільненні.

З матеріалів справи вбачається та особисто зазначається відповідачем у поданій заяві про поворот виконання судового рішення, що Військовою частиною НОМЕР_1 було перераховано на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2385,73 грн до набрання законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року по справі №620/4969/23.

Більше того, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не були надані відомості на підтвердження того, що при скасуванні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року, вона була обґрунтована повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами, натомість, вказана постанова містить посилання на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Важливою обставиною в даних правовідносинах є те, що практика Верховного Суду як найвищої національної судової інстанції при вирішенні спірних правовідносин змінилася, що в свою чергу, не може бути підставою для понесення негативних наслідків позивачем та порушення його права на мирне володіння майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Відтак, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 перерахованих грошових коштів в сумі 2385,73 грн відсутні.

Також були відсутні підстави у суду першої інстанції для стягнення з ОСОБА_1 суми судового збору, яка була сплачена Військовою частиною НОМЕР_1 за подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду в сумі 1610,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання судового рішення у даній справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.