Справа № 500/5332/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5332/24

07 листопада 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (надалі, відповідач - 2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 82 від 08.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, періоди роботи зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 02.09.1977, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 31.07.2024 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач не погоджується з рішенням відповідача-2 про відмову у призначенні пенсії за віком. Вважає, що позивач належними та допустимими доказами підтвердила своє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 04.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позову, представники Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подали до суду відзиви на позовні заяви. Доводи відповідачів загалом зводяться до того, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу позивачки не можуть бути зараховані: - період трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.09.1977, оскільки по батькові, на титульній сторінці, російською мовою " ОСОБА_2 " не відповідає зазначеному по батькові російською мовою " ОСОБА_3 " згідно паспортним даним позивачки; також дата народження дописана та не відповідає паспортним даним позивачки. Також не враховано дані Витягів з Наказів: - №58-K від 24.05.1989, оскільки ПІБ зазначено не повністю; - № 140 від 26.08.1977, оскільки по батькові російською мовою " ОСОБА_4 " не відповідає зазначеному по батькові російською мовою " ОСОБА_3 " згідно паспортним даним позивачки; - №6 від 03.01.2001, оскільки по батькові російською мовою " ОСОБА_5 " зазначено не повністю та не відповідає зазначеному по батькові російською мовою " ОСОБА_3 " згідно паспортним даним позивачки; - № НОМЕР_2 від 25.05.1989, оскільки зазначено початок роботи, дата звільнення, номер наказу та дата наказу на звільнення відсутні. Крім цього, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить врахувати, що згідно п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Судом встановлено, що 31.07.2024 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №82 від 08.08.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 , від 02.09.1977, оскільки на зазначене на титульній сторінці по батькові російською мовою « ОСОБА_2 » не відповідає зазначеному по батькові російською мовою « ОСОБА_3 » згідно паспорта НОМЕР_3 , також, дата народження дописана та не відповідає даним паспорта МС46443. Також не враховано дані Витягів з Наказів: - №58-К від 24.05.1989, оскільки ПІБ заявника зазначено не повністю; -№140 від 26.08.1977, оскільки по батькові російською мовою « ОСОБА_4 » не відповідає зазначеному по батькові російською мовою « ОСОБА_3 » згідно паспорта НОМЕР_3 ; №6 від 03.01.2001, оскільки по батькові російською мовою « ОСОБА_5 » зазначено не повністю та не відповідає зазначеному по батькові російською мовою « ОСОБА_3 » згідно паспорта НОМЕР_3 ; № НОМЕР_2 від 25.05.1989, оскільки зазначено початок роботи, дата звільнення, номер наказу та дата наказу на звільнення відсутні. Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано періоди: 01.01.1999-31.01.1999, 01.03.1999-31.03.1999, 01.05.1999-31.05.1999, 01.07.1999-30.09.1999 та з 01.08.2016 по 31.12.2016.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.08.2024 №1900-0207-8/39593 від 12.08.2024.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до положень ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.

Так, згідно з ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (ч. 2 ст. 56 Закону № 1788-XII).

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17.

Суд звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому їх не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

У цій справі позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, періоди роботи зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 02.09.1977, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 31.07.2024 року.

Періоди роботи позивача з 01.09.1977 по 25.05.1989, з 25.05.1989 по 07.03.2001 підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 02.09.1977.

Зміна прізвища позивача ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) прослідковується у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 .

Також, на підтвердження обставин даної справи позивачем подано до суду копії Наказів Копичинецького виробничого об`єднання гумових іграшок №140 від 26.08.1977, №141 від 26.08.1977, №58-К від 24.05.1989, №47-К від 25.05.1989.

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком посилається на формальні підстави: не зараховані періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 , від 02.09.1977, оскільки на зазначене на титульній сторінці по батькові російською мовою « ОСОБА_2 » не відповідає зазначеному по батькові російською мовою « ОСОБА_3 » згідно паспорта НОМЕР_3 , також, дата народження дописана та не відповідає даним паспорта МС46443.

Крім цього, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирські області не враховано витяги з наказів №58-К від 24.05.21989, №10 від 26.08.1977, №6 від 03.01.2001. №47-К від 25.05.1989, оскільки ПІБ заявника зазначено не повністю, по батькові російською мовою « ОСОБА_4 » не відповідає зазначеному по батькові російською мовою « ОСОБА_3 », по батькові російською мовою « ОСОБА_5 » зазначено не повністю та не відповідає зазначеному по батькові російською мовою « ОСОБА_3 » згідно паспорта, зазначено початок роботи, дата звільнення, номер наказу та дата наказу на звільнення відсутні.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише через формальні неточності є протиправними.

Слід також зазначити, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Разом з тим, на думку суду, у спірному випадку відповідач не перевірив записи у трудовій книжці позивача, натомість не зарахував спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.

Наведене свідчить про те, що відповідачем формально та без детального з`ясування обставин та документів поданих позивачем для призначення пенсії, прийняв рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії, що у контексті частини другої ст.2 КАС України свідчить про протиправність оскаржуваних рішень та необхідність їх скасування.

Крім цього, вирішуючи даний спір по суті, суд звертає увагу на тому, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відтак, у сукупності наведених вище обставин, на переконання суду, у спірному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 31.07.2024 про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення, з врахування правових висновків, зазначених судом у рішенні.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №82 від 08.08.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.07.2024 про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення, з врахування правових висновків, зазначених судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 07 листопада 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_8 );

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001 ),

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.