Справа № 953/9015/24
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/9015/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
представника позивача адвоката Ясінського А. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
30 вересня 2024 року адвокат Ясінський А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1211664 від 30 вересня 2024 року, засобами «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624 від 18 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 вересня 2024 року інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кукульняк О. В., склав постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624 від 18 вересня 2024 року за те, що позивач, 18 вересня 2024 року о 22 годині 33 хвилини керував транспортним засобом у м. Харкові на автошляху М-19 450 км, не маючи при цьому посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. А ПДР. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки відповідно до п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення категорії В. З урахуванням викладеного, беручи до уваги наявність у позивача посвідчення водія, яке дозволяє йому керувати транспортними засобами категорії «В», положення постанови КМУ № 184 та дію на території України воєнного стану, позивач на момент притягнення його до адміністративної відповідальності мав право на керування транспортним засобом Renault Master, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , категорії С1, що свідчить про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2024 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
22 жовтня 2024 року від представника Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Маланчука М. В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що інспектор при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримався вимог ст. 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, тому ця постанова є законною. Зауважив на тому, що відповідно до інформації з «Інформаційного порталу Національної поліції» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «В», що надає позивачу право керувати транспортними засобами, максимальна вага яких не перевищує 3500 кг, кількість сидячих місць, без урахування місяця водія - 8, з тягачем категорії В та причепом, маса якого не перевищує 750 кг. Разом з тим 18 вересня 2024 року позивач керував транспортним засобом, який за своїми технічними характеристиками підпадає під категорію «С1». Однак, під час перевірки співробітниками поліції документів позивача, встановлено, що ОСОБА_1 не має права керувати транспортним засобом категорії «С1».
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Позивач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов такого висновку.
Суд встановив, що 18 вересня 2024 року інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кукульняк О. В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 3400 гривень.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 18 вересня 2024 року о 22 годині 33 хвилини керував автомобілем Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , у на автошляху М-19 450 км, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким 18 вересня 2024 року керував ОСОБА_1 належить до категорії С1.
Зі змісту посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 10 березня 2017 року центром 6342, вбачається, що ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами категорії В.
З долученого до матеріалів справи наказу ТОВ «Трансфарм-Харків» № 09.01-1К «Про прийняття на роботу» від 09 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий з 11 січня 2023 року на посаду водія автотранспортних засобів.
Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що мають ознаки адміністративного правопорушення, та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.
Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення ним факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, зокрема частина перша, друга і четверта статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624 від 18 вересня 2024 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.
Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З наведеного слідує, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною постановою позивач притягнутий до відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи при цьому посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В силу положень ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч. 1, 2 ст. 76 КАС України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 18 вересня 2024 року інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 зупинив автомобіль Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та під час перевірки документів виявив, що водій не мав посвідчення на право керування транспортним засобом категорії "С1".
Разом з тим положеннями п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» № 184 від 03.03.2022 встановлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B.
Так у преамбулі вказаної постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 зазначено, що вона прийнята відповідно до статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».
Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України в разі введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях: розробляє та вводить в дію План запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в окремих місцевостях України з урахуванням загроз та особливостей конкретної ситуації, яка склалася.
Тобто, норми постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» № 184 від 03.03.2022 приймалися саме з метою врегулювання окремих питань щодо допуску водіїв до керування транспортними засобами у період воєнного стану і були спрямовані на врегулювання тих правовідносин, які виникли саме у зв`язку із введенням воєнного стану.
Так, станом на 18 вересня 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований.
З аналізу вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 мав право керувати транспортним засобом Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки мав посвідчення водія категорії B.
За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624 від 18 вересня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.
Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням викладеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624 від 18 вересня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3079624 від 18 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, провадження у справі - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Чернівці, вул. Заводська, буд. 22.

Суддя С.В. Демченко