Справа № 320/45395/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 80% від сум грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80% від сум грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2020;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 80% від сум грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80% від сум грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5, без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту виготовлено та направлено відповідачу нові довідки про розмір грошового забезпечення. Разом з тим, відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що після скасування окремих положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, інших рішень Урядом про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось, у зв`язку з чим відсутні підстави для перерахунку пенсії. Проте, позивач вважає таку відмову безпідставною та протиправною, а також такою, що суперечить положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у листі від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення, виданих Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.02.2020 року та з 01.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нових довідок Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням проведених раніше виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить змінити рішення суду першої інстанції, яке Київський окружний адміністративний суд ухвалив 05.02.2024 у наступній частині: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.02.2020 року та з 01.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням нових довідок Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням проведених раніше виплат», та викласти його у наступній редакції:

«зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.02.2020 року та з 01.02.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% від сум грошового забезпечення на підставі нових довідок Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат».

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи у виплаті пенсії без обмеження максимального розміру на підставі довідок Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту в розмірі 80% від сум грошового забезпечення на тій підставі, що така вимога є передчасною, не здійснює ефективне правосуддя, яке б унеможливимо подальше звернення позивача до суду. На думку апелянта, суд створює підстави для спору, який матиме місце після здійснення перерахунку на підставі оновлених довідок Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у складі судді-доповідача ОСОБА_2 та суддів Карпушової О.В., Файдюка В.В. відкрито апеляційне провадження, встановлено строк, протягом якого учасники справи можуть подати відзив на апеляційну скаргу.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13 серпня 2024 року № 2448/0/15-24 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_2

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024, справа №320/45395/23 передана судді-доповідачу - Кузьмишиній О.М.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М. та суддів Карпушової О.В., Файдюка В.В. від 11 вересня 2024 року прийнято справу №320/45395/23 до свого провадження; ухвалою Шостого апеляційного адміністравтиного суду від 21 жовтня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 01 листопада 2024 року.

Від Головного управління ПФУ в м. Києві відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту складено довідки від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020 та станом на 01.01.2022.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії на підставі вищезазначених довідок, виданих Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту.

Листом від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу в перерахунку пенсії, з огляду на неприйняття Кабінетом Міністрів України рішення про проведення перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 30.10.2023 року №36927-37799/П-02/8-2600/23 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачу, що відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до нової довідки, оскільки нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій не приймалося.

Позивач, не погодившись з правомірністю відмови у перерахунку пенсії, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок проведення перерахунку пенсії з 01.02.2020 та з 01.02.2022 на підставі оновлених довідок про грошове забезпечення позивача., однак зазначений обов`язок не був виконаний відповідачем.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі 80% від сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, суд першої інстанції дійшов висновку, що дані вимоги спрямовані на майбутнє та не підлягають задоволенню, оскільки перерахунок пенсії позивача підставі довідок, виданих Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 ще не проведено, а отже права позивача в цій частині не є порушеними.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Ключовим правовим питанням у межах даної апеляційної скарги, щодо якої фактично виник спір, є право позивача на перерахунок та виплату його пенсії, у розмірі 80% від сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи встановлено, що відповідач за наслідками розгляду заяви позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів, зокрема, відсутності підстав для проведення перерахунку

Щодо відсоткового розміру та обмеження пенсії максимальним розміром, листи-відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 та від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 жодних посилань не містять.

Таким чином, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром, відсоткового розміру пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Відповідно до частини третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, однак суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих негативних дій суб`єкта владних повноважень у подальшому, оскільки на час розгляду справи таких не існує.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, установлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Колегія суддів зауважує, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому суд апеляційної інстанції з урахуванням наведених вище мотивів дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині з огляду на передчасність відповідних позовних вимог, оскільки на момент прийняття рішення, відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних, що вірно враховано судом першої інстанції.

Аналогічну за змістом позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 14 вересня 2020 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року, у зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 20 січня 2022 року у справі № 240/358/21, від 11 липня 2022 року у справі № 580/3523/20, від 07 вересня 2022 року у справі №580/6032/20, від 25 травня 2023 року у справі №580/4576/20.

Будь-яких доводів щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії з обмеженням пенсії максимальним розміром, визначенням відсоткового розміру пенсії, у листах Головного управління ПФУ в м. Києві від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 та від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 не наведено, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у цій частині, з огляду на передчасність відповідних позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується із способом захисту прав позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в м. Києві, викладеного у листі від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення, виданих Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту, виходячи із наступного.

За змістом норм Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом, зокрема, індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 826/11415/16, від 02.11.2018 у справі № 826/22323/15, від 22.11.2018 у справі № 826/14323/16 та від 14.02.2019 у справі № 820/10582/15 сформульовано висновок, відповідно до якого адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача; підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Колегія суддів зауважує, що Головним управлінням ПФУ в м. Києві не приймалося жодних рішень з питань пенсійного забезпечення позивача, в розумінні припису статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, які можуть бути оскаржені до суду, а листи пенсійного органу від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 та від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 є відповіддю на звернення позивача.

Згідно з підпунктом 17 пункту 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ПФУ в м. Києві розглянуто звернення ОСОБА_1 та надано відповідь листами від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 та від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, вищенаведені листи є відповіддю на звернення позивача та не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Зазначені листи не породжують прав та обов`язків для позивача, не є управлінськими рішеннями, а лише містять відповідь на поставлені питання позивачем та правову позицію пенсійного органу.

Виходячи із зазначеного, оскільки пенсійним органом не приймалось будь-якого рішення щодо позивача, а листи від 05.10.2023 та від 17.10.2023 є лише відповіддями на звернення позивача, колегія суддів не вбачає підстав для захисту прав позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладеного у листі від 17.10.2023 року №35282-34575/П-02/8-2600/23 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5 про розмір грошового забезпечення, виданих Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просить суд визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в м. Києві щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 80 % грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5.

Таким чином, оскільки відповідач, відмовляючи позивачеві у перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, тому наявні підстави про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивача на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення.

Виходячи із зазначеного, наявні підстави для зміни рішення суду в цій частині.

Відтак, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим останнє слід змінити в мотивувальній та резолютивній частинах.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.1, п.4 частини першої, четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №320/45395/23 змінити в мотивувальній та резолютивній частинах.

Викласти другий абзац резолютивної частини у наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві щодо відмови у здійсненні з 01.02.2020 та з 01.02.2022 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 30.03.2021 №518/6.2/241 та від 05.10.2023 №518/7.1/7-3/5, з урахуванням раніше проведених виплат».

В іншій частині Київського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №320/45395/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Карпушова