Справа № 523/5659/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 523/5659/24

Категорія:113070100 Головуючий в 1 інстанції: Кисельова В.К.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:25.07.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) Національної поліції України про:

- визнання протиправною та скасування постанови інспектора УПП в Одеській області ДПП НПУ про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7529394 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 20 400 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП;

- закриття справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що оскаржувана постанова серії ЕАТ №7529394 (дата складання якої та точний зміст наразі невідомі, складена 14 серпня 2023 року чи 15 серпня 2023 року інспектором УПП в Одеській області) відносно ОСОБА_1 є протиправною, оскільки обставини викладені в постанові щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП не підтверджені доказами, оскільки ОСОБА_1 як особа яка не керувала ТЗ не є суб`єктом адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові навіть гіпотетично не може бути наведено жодного обґрунтування причини зупинки автомобіля належного ОСОБА_1 .

А оскільки поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до ОСОБА_1 про пред`явлення документів на право керування транспортним засобом є неправомірними. Таким чином, ОСОБА_1 як пішохід не була зобов`язана пред`являти документи про право на керування транспортним засобом і оскаржувана постанова відносно неї не могла бути складена. А тому подія та склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП з боку ОСОБА_1 відсутні і оскаржуване рішення вже винесено протиправно.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що 14 серпня 2023 року о 23 год. 11 хв. на спеціальну лінію 102 надійшло повідомлення наступного змісту: "Кут вул. Кримська. Жінка у алкогольному стані майже не здійснила наїзд на пішохода, їхала на авто: Тойота д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору. У авто дитина до 1 року. Водія не пропускають, зібрались люди".

Даний виклик надійшов на службовий планшет авто екіпажу "Океан-0402" для відпрацювання.

Дане повідомлення було зареєстровано ЄО №11939 від 14 серпня 2023 року управлінням патрульної поліції (далі УПП) в Одеській області ДПП (ЄО №11939 від 14 серпня 2023 року додається).

Прибувши на місце виклику працівниками поліції було встановлено, що 14 серпня 2023 року гр. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленою права керування транспортними засобами відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року, справа №523/10663/22.

Факт керування транспортним засобом гр. ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами та пояснення свідків (відеозаписи додаються та фотокопія пояснень свідка гр. ОСОБА_2 та свідка гр. Вигрівач ГС. додаються).

Інспектором ОСОБА_3 відносно гр. ОСОБА_1 було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 126 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАТ №7529394 від 14 серпня 2023 року.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАТ №7529394 від 14 серпня 2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція №1395).

Факт позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року по справі №523/10663/22, за якою на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, відповідно ст. 286 КАС України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7529394 від 15 серпня 2023 року, яка була прийнята старшим лейтенантом поліції інспектором УПП в Одеській області 1 батальйону 4 роти, ОСОБА_4 , згідно якої на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ДПП (ідентифікаційний код юридичної особи 40108646) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовій збір у розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі ДПП Національної поліції України ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- матеріалами справи підтверджується факт керування транспортним засобом позивачем, який не мав права керувати транспортним засобом, через що в діях гр. ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП;

- на думку апелянта, аналіз усіх наявних в справі доказів відеозаписів, в тому числі постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року по справі №523/10663/22 про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік, - доведений в повній мірі;

- факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується відеозаписами та пояснення свідків (відеозаписи надавалися до суду першої інстанції та фотокопія пояснень свідка гр. ОСОБА_2 та свідка гр. Вигрівай ГС надавалися до суду першої інстанції).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП Національної поліції України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

15 серпня 2023 року о 00:04 год. за адресою: м. Одеса, провулок 2-й Керченський, 11, старшим лейтенантом поліції інспектором УПП в Одеській області 1 батальйону 4 роти, ОСОБА_4 була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7529394 щодо ОСОБА_1 , а також вказаний транспортний засіб Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У вищевказаній постанові вказано, що 14 серпня 2023 року о 23:52 год. за адресою: м. Одеса, провулок 2 Керченський 11, водій керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування судовим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі від 25 жовтня 2022 року по справі №523/10663/22 на один рік, чим порушив п.2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 126 КУпАП. В постанові вказано, що до даної постанови в якості доказів додаються відеозаписи з портативних відеореєстраторів ПВР 473634, 474507, інших доказів не вказано.

Окрім того, з постанови убачається, шо ОСОБА_1 відмовилась від отримання її копії.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7529394 від 15 серпня 2023 року є неправомірною та підлягає скасуванню.

Крім того, з урахуванням вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, згідно п.1 ст. 247 КУпАП України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 9, ст. 245, 252, 280 КУпАП, п.2.1 "а", п.2.13 ПДР України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.1 "а" ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7529394 від 15 серпня 2023 року, в якості доказів надані відеозаписи з портативних відеореєстраторів ПВР 473634, 474507, в яких не зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів враховує постанову Одеського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року у справі №523/14735/23, яка набрала законної сили, та за якою адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

З мотивувальної частини вказаного судового рішення у справі №523/14735/23 вбачається, що в момент як працівники патрульної поліції прибули на місце виклику, автомобіль ОСОБА_1 стояв припаркований біля магазину. Факт керування вказаною особою транспортним засобом Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_1 за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не підтверджується. Як видно з відеозаписів, під час розмови з працівниками поліції, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 категорично заперечувала та неодноразово вказувала, що за кермом сиділа не вона, а інша особа.

Окрім того, суд обґрунтував своє рішення показами свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 14 серпня 2023 року, на прохання ОСОБА_1 , сів за кермо її автомобіля та допоміг їй виїхати з заповненого місця для паркування автомобілів, де стояв автомобіль. Після того, вона попросила проїхати ще декілька кварталів та стати біля магазину, під`їхавши до парковки біля магазину на якій був утруднений проїзд, почув крики людей, після чого зрозумів що він вдарив припаркований бус. Тоді ОСОБА_1 наказала йому пересісти з водійського сидіння на її пасажирське місце та сказала, що сама все залагодить, проте транспортний засіб був вже припаркований, а ОСОБА_1 ним не керувала.

Допитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції у справі №523/14735/23 свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 також однозначно не підтвердили того факту, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння керувала саме ОСОБА_1 .

З огляду на викладене Одеський апеляційний суд прийшов до висновку, що докази, які маються в матеріалах справи, не доводять обставин правопорушення, зазначених в протоколі та встановлених судом першої інстанції, оскільки сам по собі протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не може бути безумовним доказом вчинення особою правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, без об`єктивного підтвердження даних, зазначених у ньому та інших доказах, які маються в матеріалах справи, та які повністю спростовуються відеозаписом, з яких не вбачається факт керування ОСОБА_1 вищевказаним автомобілем.

Таким чином, колегія суддів констатує, що судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено відсутність доказів керування 14 серпня 2023 року гр. ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно абз.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Колегія суддів наголошує, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, належить тлумачити на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, що правильно було встановлено судом першої інстанції.

За приписами п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції, скасовуючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, обґрунтовано закрив справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.