Справа № 332/5811/24
Суддя: Завіновська А. П.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________
Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/5811/24
Провадження №: 2-а/332/49/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2024 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Завіновської А.П., при секретарі судового засідання Паніної Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
07.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з наведеним позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне.
17.09.2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 754, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, за те, що він начебто не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою визначення його призначення на особливий період.
Посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови зазначав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки повістку про з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не отримував і докази цього, зокрема фото та відео фіксації, згідно до постанови КМУ від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», відсутні.
Крім того, вказував, що у працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні повноваження на вручення йому повістки, оскільки він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також, що якщо виклик здійснювався для перевірки його особистих даних то працівники РТЦК могли скористатися Єдиним державним реєстром призовників, в якому ці дані наявні.
На підставі викладеного, позивач просив зазначену постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2024 р. у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 18.10.2024 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 14 год. 00 хв. 14.11.2024 року.
В судове засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи. Крім того, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутність.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 194 КАС України суд вважає можливим розгляд справи здійснювати у відсутність учасників справи, на підставі наявних матеріалів.
У відзиві відповідач просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ній зазначено усі фактичні обставини справи, наведені відповідні норми чинного законодавства, яке діяло на час вчинення правопорушення, а підставою для її винесення послугувала неявка ОСОБА_1 за викликом до РТЦК, про що було складено акт про відмову. Крім того, посилався на те, що виклик ОСОБА_1 було здійснено відповідно до п. п. 31, 32 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» і наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про створення груп оповіщення від 07.07.2024 року № 181 з основної діяльності. Твердження позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 мав можливість отримати персональні дані шляхом взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, вважав таким, що не стосуються суті адміністративного правопорушення, оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за неявку по повістці, а не за не уточнення своїх облікових даних.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні передсудом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України).
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини 3 статті 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, викладені у статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУПАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з вимог статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
За статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП).
Судом встановлено, що 12.09.2024 року стрільцем санітаром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 складено протокол № 754 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого 15.07.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про причини неявки не повідомив.
17.09.2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 754, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, за те, що останній не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою визначення його призначення на особливий період, про що свідчить акт відмови від отримання повістки.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (частина 1 статті 210-1 КУпАП: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію).
Пунктами 40 та 41 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», яка набрала чинності 18.05.2024 року встановлено, що під час вручення повістки здійснюється фото і відео фіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото та відео фіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розсліду вальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
З долучених відповідачем до відзиву доказів вбачається, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено 13.07.2024 року акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки щодо явки на 15.07.2024 року на 08.00 годину.
Водночас на підтвердження даних обставин не було надано фото та відео фіксації здійснення вручення ОСОБА_1 працівниками РТЦК повістки, та за наявності його відмови, доведення акту відмови від отримання повістки, як то передбачає постанова КМУ № 560, що враховуючи заперечення позивача щодо обізнаності про таку повістку, ставить під сумнів наявність фактичних обставин правопорушення, які послугували до винесення оскаржуваної постанови.
Отже, достовірних даних про обізнаність ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 15.07.2024 року, як то і про фіксацію його відмови від отримання повістки, матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з норм, викладених в пункті 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності скасуванню, а справа закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Інші доводи позивача суд залишає поза увагою, оскільки вони не знайшли свого фактичного підтвердження.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Постанову № 754 від 17.09.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська