Справа № 276/2423/24
Суддя: ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/2423/24
Провадження по справі №2-а/276/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.;

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ББА № 253022 від 24.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП.

У позовній заяві позивач зазначає, що 24.10.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді попередження. Позивач підтверджує, що він дійсно 24.10.2024 року їхав з с. Човнова до смт. Хорошів, на ділянці дороги між с. Вишняківка та смт. Хорошів його було зупинено працівниками поліції за те, що він, нібито, керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар. З даним твердженням працівників поліції позивач не погоджувався, оскільки увімкнув ближнє світло фар під час керування транспортним засобом, про що і повідомив працівників поліції. Окрім того, поліцейські на службовому автомобілі рухалися позаду його транспортного засобу, а тому вони не могли б побачити, що у нього не увімкнене ближнє світло фар. Також зазначив, що після звукового сигналу про зупинку, він увімкнув покажчик повороту та зупинився на узбіччі автошляху, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, у відповідності до ПДР України, та вимкнув двигун автомобіля. Стверджує, що ближнє світло фар ним було увімкнено ще перед початком руху. На його вимоги пред`явити докази правопорушення та підстави зупинки автомобіля працівник поліції тільки усно послався на свої спостереження та внутрішні переконання, жодних доказів не надав, і в подальшому незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, не надав можливості скористатися правами, які передбачені ст.268 КУпАП, а саме: не ознайомив з доказами події правопорушення, не дав можливості надати пояснення із зазначеного приводу, забороняв вчиняти будь-які телефонні дзвінки до адвоката, тим самим не надавши можливості реалізувати право на отримання правової допомоги. З огляду на викладене, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та порушенням посадовою особою при розгляді справи про адміністративне правопорушення норм процесуального права.

Ухвалою судді від 04.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням сторін та встановлено відповідачу строк до для подання відзиву на позовну заяву, а також матеріалів, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови.

07.11.2024 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Національної поліції у Житомирській області просить відмовити у задоволенні позову, оскільки: ОСОБА_1 24.10.2024 о 11 год. 40 хв. між автодорогами с.Вишняківка смт.Хорошів, керував тз Ford д.н.з НОМЕР_1 за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України; підставою зупинки транспортного засобу, слугувало порушення водієм ПДР України, а саме керування транспортним засобом за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар; оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №253022 від 24.10.2024 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, цей факт підтверджується матеріалами справи та відео доказам; позивач не заперечив на місці зупинки транспортного засобу власні порушення ПДР України; твердження позивача щодо неправомірних дій з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. На підтвердження правомірності дій працівників поліції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач надав суду відеозапис події, яка сталась 24.10.2024 за участі позивача.

Позивачем та відповідачем до суду подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд ухвалив провести судове засідання за відсутності позивача та представника відповідача, у зв`язку з поданими клопотаннями сторін.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення особою Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови серії ББА № 253022 від 24.10.2024, винесеної інспектором СРПП ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, слідує, що на відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, а саме, за фактом того, що він 24.10.2024 о 11 год. 40 хв. між автодорогами с.Вишняківка смт.Хорошів, керував тз Ford д.н.з НОМЕР_1 за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п.9.8 ПДР України.

Згідно з наданим відповідачем відеозаписом події, що мала місце 24.10.2024 за участю ОСОБА_1 , останнього було зупинено працівниками поліції за керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар, за що відносно ОСОБА_1 складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з цим, ОСОБА_1 категорично заперечував факт вчинення ним правопорушення, натомість стверджував, що керував автомобілем з увімкненим світлом фар, однак, коли зупинився на вимогу поліцейського, то заглушив двигун і світло автоматично вимкнулось.

Крім того, на одному з відеозаписів зафіксовано рух автомобіля марки Ford, синього кольору, з увімкненим ближнім світлом фар, а саме в проміжку часу з 00:53 сек. до 00:56 сек.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 24.10.2024 транспортним засобом марки Ford без увімкненого ближнього світла фар, відповідачем суду не надано та такі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, що й було зроблено інспектором поліції. Проте, хоча в спірній постанові наведено в якості доказу - відеозапис порушення позивачем Правил дорожнього руху, однак відеозапис, який наданий в ході судового розгляду справи, повністю спростовує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Так, факт вчинення позивачем правопорушення - що він 24.10.2024 об 11 год. 40 хв. між автодорогами с.Вишняківка смт.Хорошів, керував тз Ford д.н.з НОМЕР_1 за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, зафіксоване лише в постанові про застосування адміністративного стягнення. Інших доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, відповідачем суду не надано, а відеозапис, який долучено відповідачем спростовує вказану обставину.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтується виключно на даних, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Позивачем заперечується факт вчинення ним вказаного в постанові адміністративного правопорушення, натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення ним Правил дорожнього руху, відповідачем не надано.

Суд вважає, що складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, а тому подібні постанови підлягають скасуванню.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, а прийняте посадовою особою оскаржуване рішення (постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

У відповідності до п. 5 ч.1ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, згідно положення ч. 1ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст.7, 9, 23, 213, 251, 280 КУпАП, ст. ст.2, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову постанову інспектора СРПП ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області серії ББА № 253022 від 24.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса місцезнаходження: 10001, Старий бульвар, 5/37, Житомир, Житомирська область; .

Суддя А.М. Збаражський