Справа № 694/2606/24
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/2606/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,

представника позивача Литвиненка С.С. (в режимі відеоконференцзв`язку),

представника відповідача Шеремет Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Литвиненко Сергій Сергійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП,

встановив:

09 жовтня 2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 04 вересня 2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 жовтня 2024 року, перебуваючи в продуктовому магазині під час оплати товару, позивач виявив, що його картковий рахунок заблоковано. У подальшому з`ясував, що існує відкрите виконавче провадження на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №191 від 04.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої накладено штраф у розмірі 17 000 грн, який збільшився у зв`язку з несплатою у 15-ти денний строк до 34 000 грн.

Позивач стверджує, що зазначену постанову не отримував, оскільки остання направлялася не за адресою його реєстрації, а також зазначає, що у його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення його не повідомляли.

Окрім того, позивач підтверджує обставини отримання повістки про необхідність явки до РТЦК, проте зазначає, що його викликали для уточнення персональних даних, які він і так оновив вчасно через додаток Резерв+, при цьому до відповідальності його притягли за відмову від проходження медичного огляду, на який не запрошували.

Посилаючись на такі та інші обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2024 року прийнято до розгляду адміністративний позов, визначено розгляд провадити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Судове засідання 18.10.2024 відкладалося за неявкою позивача та його уповноваженого представника.

В судове засідання 11 листопада 2024 року з`явилися уповноважені представники сторін, які підтримали свої позиції у справі. Зокрема, представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, наголосив на недотриманні відповідачем вимог законодавства щодо належного виклику позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, наполягав на тому, що виклик повісткою для уточнення облікових даних не відповідає підставам притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відмову у проходженні медичного огляду, такі розбіжності ставлять позивача в стан невизначеності щодо підстав його виклику до РТЦК, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача причини вчасного, у визначений ухвалою суду строк, неподання відзиву не пояснила, у поясненнях зазначила, що виклик позивача для уточнення облікових даних включає в себе перевірку стану його здоров`я, тому помилкове не зазначення у повістці причини виклику для проходження медичного огляду, не впливає на результати розгляду адміністративних матеріалів стосовно позивача, оскільки ключовим питанням у даному випадку є обставини його неявки за викликом РТЦК, при цьому процедура розгляду дотримана з боку РТЦК, позивач був доставлений для складання протоколу про адміністративне правопорушення, обізнаний з причинами виклику та усвідомлював усі наслідки своєї поведінки. Також наполягала на тому, що поштова кореспонденція направлялася за адресою реєстрації позивача, проте він її не отримував. У задоволенні позову просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить з того, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно частиною першою цієї ж статті передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 29 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав повістку №1058 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення своїх персональних даних за адресою: АДРЕСА_1 на 30 липня 2024 року на 9.00.

У повістці ОСОБА_1 розписався власноруч, а отже був належним чином повідомлений про необхідність явки.

Відповідно до рапорту старшого офіцеру відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта ОСОБА_2 :29.07.2024 здійснено оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.07.2024 на 9.00 для уточнення облікових даних та проходження медичного обліку…Але на вказану дату та час даний громадяни не прибув без поважних причин, чим порушив законодавство про військовий обов`язок і військову службу, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

30.08.2024 ОСОБА_1 направлено письмове повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 30.07.2024 позивач не з`явився для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду без поважних причин, чим порушив чинне законодавство. Також роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

У той же день складено звернення щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2024 року, зазначено, що: 01.09.2024 виявлено, що ОСОБА_1 29.07.2024 як військовослужбовець викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 30.07.2024 для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду. Оповіщення ОСОБА_1 здійснено шляхом вручення повістки, про отримання якої він проставив особистий підпис… на вказану дату ОСОБА_1 не прибув без поважних причин, про неявку до органу військового управління не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.п.1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, абзац 7 ч.3, абзац 3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 1 ч.1 та абзац 7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом з тим, відповідно до оскаржуваної постанови від 04 вересня 2024 року зазначено: ОСОБА_1 29.07.2024 як військовослужбовець викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 30.07.2024 для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Інші викладені у постанові дані ідентичні до протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000 грн. Копія оскаржуваної постанови направлена позивачу поштовим зв`язком 05.09.2024 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , проте конверт повернувся із приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

24.09.2024 постанову направлено до Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання.

Також судом встановлено, що 01 липня 2024 року ОСОБА_1 вчасно оновив свої військово-облікові дані через додаток Резерв+, про що в матеріалах справи міститься відповідна роздруківка (а.с.7 зворотній бік), з якої вбачається, що позивач є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у 4 відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_3 ), відстрочки від призову не має, має спеціальність: експлуатація та ремонт тракторів, тракторист, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши встановлені обставини справи та наявні у ній матеріали, надані ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови відбулися за його відсутності не підтверджуються наявними доказами та поясненнями представників сторін, оскільки для складення протоколу про адміністративне правопорушення позивач був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у примітках до протоколу зазначив, що не з`явився за повісткою, оскільки у нього (дослівно) «болів желудок», окрім того власноруч розписався у протоколі, що обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться 04.09.2024 об 11.00 в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У призначений час та дату ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому оскаржувана постанова стосовно ОСОБА_1 складена 04.09.2024 та направлена йому поштовим зв`язком за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відтак, аргументи позивача в цій частині свого підтвердження не знайшли та відхиляються судом.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як вже зазначав суд вище, позивачу 29.07.2024 вручено під підпис повістку про необхідність явки до РТЦК для уточнення своїх персональних даних.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач вчасно оновив свої персональні дані через додаток Резерв+, про що надав відповідний доказ.

На питання суду: які саме персональні облікові дані необхідно оновити ОСОБА_1 , окрім вже оновлених у Резерв+, представник відповідача зазначила, що оновлення облікових даних охоплюється і проведенням медичного огляду та з`ясуванням стану здоров`я військовозобов`язаного для визначення можливості його подальшої мобілізації. Про проведення медичного огляду стосовно позивача в повістці нічого не зазначено, але це не впливає на результат розгляду.

Зазначені аргументи представника відповідача на переконання суду не узгоджуються з положеннями чинного законодавства. Зокрема, згідно з положеннями статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Пунктом 1 цієї статті визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

У цьому зв`язку суд зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови від 04.09.2024 позивача притягнуто до відповідальності саме за неприбуття за повісткою для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Але для здійснення такого заходу позивач до РТЦК не викликався, у повістці чітко зазначено для уточнення персональних даних, а отже, підстава притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає у повній мірі зазначеній підставі у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.09.2024, а також меті виклику позивача для уточнення персональних даних.

Відтак, позивач притягнутий до відповідальності за дії, які він не вчиняв, оскільки отримав повістку про виклик для уточнення персональних даних, при цьому вважав, що оновив свої облікові дані своєчасно, через додаток Резерв+.

Як з`ясовано судом в судовому засіданні, ОСОБА_1 надалі викликався до РТЦК повісткою для проходження саме й медичного огляду, за повісткою не з`явився, у зв`язку з даними подіями порушено кримінальне провадження, яке передано на розгляд до Ватутінського міського суду Черкаської області та перебуває в стадії розгляду.

Відтак, за відмову від проходження медичного огляду постало окреме питання в порядку кримінального судочинства, тому наявність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за неявку за повісткою для проходження того самого медичного огляду може призвести до подвійної відповідальності позивача.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутня вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, адміністративне стягнення накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Литвиненко Сергій Сергійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 №191 від 04 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП . Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2024 о 16:20.

Суддя О.Ю. Смовж