Справа № 452/3755/24
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/3755/24
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09 жовтня 2024 року звернувся до суду із позовом про скасування постанови Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 211 від 16 серпня 2024 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; справу призначено до судового розгляду по суті на 23.10.2024 року; запропоновано відповідачу подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову.

До суду 17.10.2024 року надійшов відзив на позовну заяву з відповідними додатками, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив у позові відмовити.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху.

04 листопада 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просить поновити строк звернення до адміністративного суду з тієї підстави, що з оскаржуваною постановою ознайомлений 01.10.2024 року, що підтверджується копією поштового конверту, що ним було долучено до позову.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2022 року (адміністративне провадження № К/9901/10502/20) процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів (Постанова ВС від 19 грудня 2022 року у справі №420/13281/20).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову не тільки заяву про поновлення цього строку але й докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова ВС від 03.10.2019 року по справі №577/3931/16-а).

Частина ч. 4 ст. 123 КАС України передбачає, що у випадку, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При зверненні до суду ОСОБА_1 до позовної заяви додав оригінал постанови № 211 від 16 серпня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, та копію конверту про відправку постанови за місцем його проживання: АДРЕСА_1 (а.с.7, 8-9).

При цьому дана копія виготовлена таким чином, що не містить інформації про дату прийому поштового відправлення. Інших доказів на отримання позивачем оскаржуваної постанови саме 01 жовтня 2024 року матеріали справи не містять.

Оскільки позивач звернувся до суду 09 жовтня 2024 року, при цьому просить скасувати постанову від 16 серпня 2024 року, отже з порушенням строку звернення до адміністративного суду, судом в ухвалі від 23 жовтня 2024 року було запропоновано позивачу надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин пропуску.

Проте жодних додаткових доказів поважності причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, щопідстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позивачем суду не надано, тому згідно ч. 4 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що судом позовну заяву залишено без розгляду, судовий збір позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст. 77-79, ч. 4 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, 248, 257-262, КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Суддя