Справа № 524/7309/24
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7309/24
Провадження №2-а/524/132/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Рибалка Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, УПП в Полтавській області, БПП м. Кременчука в Полтавській області, інспектора 1 взводу 2 роти БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Позднякова Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року в суд звернувся ОСОБА_1 із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, УПП в Полтавській області, БПП м. Кременчука в Полтавській області, інспектора 1 взводу 2 роти БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Позднякова Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що 02.07.2024 року інспектором 1 взводу 2 роти БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Поздняковим С.В. постановою серії ЕНА №2523321 притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 з постановою не згоден, вважає її незаконною та просить скасувати з тієї підстави, що правопорушення він не вчиняв.

Ухвалою судді від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

16.09.2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.

Позивачем не подано відповідь на відзив. Інших клопотань до суду не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини:

02.07.2024 року інспектором 1 взводу 2 роти БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Поздняковим С.В. постановою серії ЕНА №2523321 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 02.07.2024 року о 15 год. 29 хв. керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson д.н.з НОМЕР_1 в м. Кременчуці, по вул. Майора Пугача, 19/22 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розд.33 ПДР, чим порушив п.п. 14.6 «в» ПДР України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного:

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В п.л. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожного руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.п. 8.4 дорожні знаки поділяються на групи: б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Розділом 33 ПДР України визначені дорожні знаки, зокрема знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також рівнозначною дорогою. Знак встановлюється на другорядних дорогах у місцях, де може бути встановлений знак 2.1, але там не забезпечена видимість транспортних засобів, які наближаються по перехрещуваній дорозі.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме те що він не здійснив зупинку перед стоп-лінією/дорожнім знаком, а зупинився безпосередньо перед перехрещувальною проїзною частиною. При цьому факт вчинення правопорушення заперечується позивачем.

Крім того, відеозапис наданий на підтвердження факту порушення позивачем правил ПДР, не може вважаться належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійсненний даний відеозапис.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі доказів правомірності оскаржуваної постанови суду не надали.

Таким чином суд вважає, що докази порушення позивачем вимог ПДР України відсутні.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд скасовує постанову та закриває справу про адміністративне правопорушення.

Щодо відшкодування судових витрат позивачу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 244-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, УПП в Полтавській області, БПП м. Кременчука в Полтавській області, інспектора 1 взводу 2 роти БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Позднякова Сергія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №25233221 від 02.07.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 взводу 2 роти БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області Позднякова Сергія Володимировича про адміністративне правопорушення серії ЕНА №25233221 від 02.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрити.

Стягнути з Департаменту Патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Рибалка