Справа № 526/4952/23
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/4952/23
Провадження № 2-а/526/18/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 листопада 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Рогового Романа Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

з участю позивача ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вказуючи, що 18.12.2023 року старшим інспектором ВБДР в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Роговим Романом Григоровичем, ухвалено постанову серії БАВ № 246570 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що він цього дня о 12 год. 25 хв. в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Чумацький шлях керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , переобладнаним з порушенням, а саме демонтовано шість пасажирських місць без погодження з відповідними органами Національної поліції, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух». Він не згідний із вказаною постановою, оскільки власник вказаного т/з ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням здійснити поїздку до м. Кременчук, так як останній у зв`язку з проблемами із зором не може їздити на далекі відстані. Він не має відношення до демонтажу пасажирських сидінь і вважає, що навіть їх тимчасовий демонтаж не може бути переобладнанням транспортного засобу з послідуючим погодженням у відповідних органах Національної поліції. З цих підстав просив скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно ухвали суду від 24.01.2024 справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ухвали суду від 22.05.2024 у справі замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції у Полтавській області на Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

03 червня 2024 року на адресу суду від відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки зазначена постанова повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП є законною та обґрунтованою та жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивач не надав. Також просив справу розглянути без участі представника відповідача.

03 червня 2024 року на адресу суду від інспектора ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Рогового Р. Г. надійшло пояснення в якому він зазначив, що 18.12.2023 ним ухвалено постанову серії БАВ №246570 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 12 год. 15 год. керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN LT 28, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чумацький шлях, 1-А в м. Кременчук та здійснив переобладнання т/з з порушенням, а саме демонтував 6 місць для сидіння пасажирів без погодження з відповідними органами, чим порушив п.п. 31.3 «а» ПДР України. Посилання позивача на те, що він не є власником т/з вважає таким, що не заслуговує на увагу, оскільки диспозиція ч.1 ст. 121 КУпАП прямо вказує на заборону керувати транспортним засобом, який переобладнаний. Вважає постанову законною та такою, що не підлягає скасуванню, також просив справу розглянути без його участі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити, пояснивши, що на прохання ОСОБА_3 поїхав з ним до м. Кременчук, де їх зупинили працівники поліції та склали на нього протокол за керування транспортним засобом, який був переобладнаним. Всі документи занходились у ОСОБА_3 , він одноразово здійснив таку поїздку, тому вважає рішення працівника поліції незаконним.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником транспортного засобу т/з VOLKSWAGEN LT 28, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно реєстраційної картки є легковим, кількість місць для сидіння з водієм - 9.

18.12.2023 року старшим інспектором ВБДР в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції Роговим Романом Григоровичем, ухвалено постанову серії БАВ № 246570 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що ОСОБА_1 цього дня о 12 год. 15 хв. в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Чумацький шлях керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , переобладнаним з порушенням, в якому демонтовано 6 місць для сидіння пасажирів без погодження з відповідними органами Національної поліції, чим порушив п.п. 31.3 «а» ПДР України.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що поліцейським було зупинено мікроавтобус VOLKSWAGEN LT 28, д.н.з. НОМЕР_1 , при перевірці документів та безпосереднього огляду транспортного засобу виявлено переобладнання: відсутність в автомобілі шести місць для сидіння. Також виявлено, що мікроавтобус завантажений балонами, які істотно збільшили його навантаження. ОСОБА_2 пояснив, що він є власником транспортного засобу та після придбання автомобіля демонтував з нього пасажирські сидіння і перевозить вантаж. Цього дня попрохав знайомого ОСОБА_1 з`їздити в м. Кременчук та перевезти вантаж. ОСОБА_1 знаходився за кермом мікроавтобуса та підтвердив, що перевозить вантаж даним транспортним засобом.

Технічними характеристиками на автомобіль передбачено 9 місць, проте демонтовано 6 місць для сидіння.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою.

Пунктом 31.3 «а» Правил дорожнього руху України заборонено експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наказом МВС України від 22 жовтня 2003 року № 1217 Про виконання Закону України від 5 квітня 2001 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за порушення правил дорожнього руху" встановлено порядок розгляду справ про порушення Правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху передбачено п.4.6: розглянувши справу про адміністративне правопорушення, посадова особа Державтоінспекції відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову по справі адміністративне правопорушення, копії якої вручає особі, щодо якої розглядалась справа.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова розглянута на місці зупинки транспортного засобу в присутності ОСОБА_1 і йому вручена.

Таким чином, судом встановлено, що транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 28, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 і є ФОП, був переобладнаний з пасажирського на вантажний, внаслідок чого була збільшена його маса, що є порушенням норм чинного законодавства та впливає на безпеку дорожнього руху.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року № 1166 «Про Єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» встановлено, що конструкція та технічний стан колісних транспортних засобів повинні відповідати Єдиним вимогам до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються (далі Єдині загальні вимоги). Вимоги до конструкції та технічного стану колісного засобу встановлюються в маркуванні колісного засобу, його складників та в інших документах з експлуатації та ремонту колісного засобу, затверджених його виробником, нормативних документах тощо. Конструкція колісного засобу повинна відповідати ідентифікаційним даним, визначеним на дату його реєстрації (з урахуванням змін), згідно з вищезазначеними документами (п. 3 вищевказаних Вимог).

Як вже було зазначено вище, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , т/з VOLKSWAGEN LT 28, д.н.з. НОМЕР_1 , є загальним легковим вантажопасажирським, кількість місць для сидіння з водієм - 9.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт», при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах робиться відмітка щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий). Статтею 20 цього Закону встановлені вимоги до транспортних засобів: конструкція та технічний стан транспортних засобів, а також їх частини мають відповідати вимогам, порядок визначення яких установлює Кабінет Міністрів України, та забезпечувати безпеку людей, які користуються транспортними засобами чи беруть участь у дорожньому русі.

Відповідно до затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26 листопада 2012 року №710 «Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» колісний транспортний засіб має бути укомплектований усіма пасажирськими сидіннями, що передбачені виробником, розміщення, стан конструкції, закріплення сидінь мають відповідати документації виробника.

Відповідачем були виявлені вищезазначені порушення вимог, які висуваються до технічного стану автомобіля, яким керував позивач, а саме демонтування 6 сидінь, у зв`язку з чим було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення та відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Процедура переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично - дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної баз або колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі й альтернативних видах рідкого палива викладена в постанові КМУ від 21 липня 2010 року № 607 «Про затвердження порядку переобладнання транспортних засобів».

Відповідно до п. 3 Постанови, переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху (у разі переобладнання п`яти і більше транспортних засобів протягом року), або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Пунктом 6 Постанови спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з п. 8 цієї Постанови до спеціально уповноважених організацій належать:

-державне підприємство "ДержавтотрансНДІпроект";

-Головний сервісний центр МВС.

Перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 - п. 18 постанови КМУ від 21 липня 2010 року № 607.

Таким чином, позивач на момент зупинення його відповідачем, керував автомобілем, який було переобладнано, що не відповідало, зокрема реєстраційним даним про кількість сидячих місць з місцем водія, зазначеним в свідоцтві про реєстрацію даного автомобіля.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не надав суду доказів, які б свідчили про тимчасовий характер демонтажу шести пасажирських сидінь на момент встановлення вищезазначеного порушення відповідачем.

Зпереглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 пояснює, що він тривалий час після придбання транспортного засобу демонтував у ньому сидіння і використовує його для перевезення вантажів.

При цьому не можуть бути взяті до уваги доводи позивача з посиланням на ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» про те, що демонтаж сидіння не є переобладнанням.

Вказані дії визначають не поняття «переобладнання», оскільки припис цієї статті встановлює лише обов`язок при переобладнані автомобіля шляхом вчинення цих дій дотримуватися вимог правил, нормативів і стандартів України, а тому вони не можуть розглядатися як вичерпні, в результаті яких відбувається переобладнання.

Тому, оскільки встановлений у ч. 1 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» перелік дій, в результаті яких може мати місце переобладнання, не є вичерпним, переобладнанням є будь-які дії, якщо в результаті їх вчинення відбувається зміна типу або марки (моделі), призначення або параметрів конструкції транспортних засобів, які знаходяться в експлуатації, як шляхом встановлення додаткового нового обладнання та заміни існуючого іншим, так і шляхом демонтування, встановленого на автомобіль обладнання.

Поміж іншим, саме по собі переобладнання транспортного засобу, призначеного для перевезення пасажирів, шляхом демонтажу пасажирських місць для сидіння, крім того, що призводить до зміни маси автомобіля, є зміною його категорії (типу), яка підлягає відображенню у його реєстраційних документах.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 - 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджується копією відеозапису з нагрудної камери інспектора, позивачу було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу, що підтверджується особистим підписом позивача в п. 8 постанови. Письмові пояснення під час розгляду справи позивач не надавав, клопотань не заявляв.

Будь-яких доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав.

Тобто, відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, містить дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, а тому вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення.

Оскільки ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено судові витрати зі сплати судового збору необхідно віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, 132, 139, 241- 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Рогового Романа Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: с. Біленченківка, Миргородського району, Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження:38751, вул. Кременчуцька,2-В, с. Розсошенці Полтавської області, Код ,

Третя особа - інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович, місце знаходження: проїзд Захисників Азовсталі,3, м. Кременчук, Полтавської області.

Повний текст рішення суду складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий: Л. В. Максименко