Справа № 600/3045/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3045/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-1 або ГУ ПФУ в Рівненській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-2 або ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16 травня 2024 року №59 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 );

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 липня 2024 року №59 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи з 16 травня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 09 грудня 1985 року по 14 квітня 1986 року, з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року, згідно записів трудової книжки від 27 травня 1985 року НОМЕР_2 та призначити пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме, з 17 березня 2024 року.

1.2. Ухвалою суду від 15.07.2024 року по справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

1.3. Ухвалою суду від 02.09.2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позовної заяви, представник позивача зазначає, що керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) позивач ОСОБА_1 досягнувши пенсійного віку, який надає йому право на призначення пенсії за віком (60 років), 09 травня 2024 року звернувся до територіальних органів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зі заявою про призначення пенсії за віком. 16 травня 2024 року відділом призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненькій області позивачу ОСОБА_1 надано рішення про відмову у призначенні пенсії №59. Згідно даного рішення вбачається, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27 травня 1985 року, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки звірена печаткою , яка не відповідає вимогам часу. Крім того, період з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року (запис №5-13) потребує додаткового уточнення, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства, організацій; не враховано період навчання відповідно до документа про освіту диплом серія НОМЕР_3 з 01 вересня 1981 року по 29 квітня 1985 року, оскільки період навчання перетинається з періодами військової служби. Рекомендовано періоди трудової діяльності та період навчання підтвердити додатковими уточнюючими документами. Відмовлено на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу 31 рік

2.2. Позивачем ОСОБА_1 на виконання такого рішення вживались заходи по витребуванню документів щодо підтвердження стажу роботи за неврахований пенсійним фондом період та отримано ряд документів

2.3. ОСОБА_1 повторно 25 червня 2024 року звернувся до територіальних органів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зі заявою про призначення пенсії за віком. 02 липня 2024 року відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу ОСОБА_1 надано рішення про відмову у призначенні пенсії №59. Згідно даного рішення вбачається, що пенсійний вік заявника ОСОБА_1 становить 60 років 03 місяців 09 днів. Необхідний страховий стаж становить 31 рік. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27 травня 1985 року страховий стаж ОСОБА_1 складає 29 років 04 місяців 01 днів. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 дата заповнення 27 травня 1985 року, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки звірена печаткою , яка не відповідає вимогам часу. Додатково повідомили, що для зарахування періоду роботи з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

2.4. Наголошує, що позивачу ОСОБА_1 стаж роботи з 16 травня 1985 року по 01 квітня 2002 року включно не враховано до страхового стажу пенсіонера, хоча в трудовій книжці містяться усі необхідні записи, що підтверджують період роботи останнього. Не врахування вказаних періодів до страхового стажу позивача підтверджується зокрема рішенням про відмову у призначенні пенсії від 02 липня 2024 року, згідно якого повідомили ОСОБА_1 , що для зарахування періоду роботи з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства. При цьому, згідно з розрахунком стражу Форми РС-право, ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу період роботи з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року. Тобто в рішеннях відповідача №2 містяться суттєві розбіжності.

2.5. З рішеннями відповідачів позивач не погоджується, вважає, що вони є протиправними, необґрунтованими та таким, що підлягають скасуванню, оскільки порушують чинні норми законодавства, що в свою чергу позбавляє позивача права на отримання пенсії за віком. Вважає, що тягар підтвердження страхового стажу працівника не може покладатись виключно на пенсіонера, тим більше у випадку не можливості надати документи, які в нього по суті не знаходяться. Відтак і право на врахування стажу при виплаті пенсії не може залежати від добросовісності колишнього роботодавця чи іншого уповноваженого органу, який несе обов`язок як його правонаступник.

Позиція відповідача-1

2.6. До суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.7. Так зазначає, що 09.05.2024 року позивач звернувся до територіального органу ПФУ в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком визначеного Законом №1058-IV. За принципом екстериторіальності заяви про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи та 16.05.2024 року №59 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

2.8. Позивач повторно звернулася із заявою від 25.06.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV. Відповідно до вищевказаної Постанови програмним забезпечення за принципом екстериторіальності заяви про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було розглянуто заяву Позивача та долучені до заяви документи та 02.07.2024 року за №59 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

2.9. Наголошує, що за доданими документами підстав для зарахування до страхового стажу періоду трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_2 дата заповнення 27.05.1985 рік, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зокрема в наданій позивачем трудовій книжці, НОМЕР_2 дата заповнення 27.05.1985 рік, на першій (титульній) сторінці проставлено печатку з гербом України, що не відповідає вимогам часу.

2.10. Таким чином, враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства вважаємо, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, розрахунок стажу позивачу проведено згідно вимог чинного законодавства, таким чином в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком - не менше 31 рік.

Позиція відповідача-2

2.11. До суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача наголошує, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому позов не підлягають задоволенню в повному обсязі.

2.12. Зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. Страховий стаж позивача складає 29 років 04 місяці 01 день. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 , дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою яка не є дійсною, оскільки не відповідає вимогам часу.

2.13. При цьому наголошує, що призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Позиція третьої особи

2.14. До суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшли пояснення щодо позову, в яких зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими. Представник третьої особи наголошує, що у діях органів Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, розрахунок стажу позивачу проведено згідно вимог чинного законодавства, таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком не менше 30 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 09.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 про призначення пенсії була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

3.2. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.05.2024 року про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 16.05.2024 року №59 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Згідно змісту вказаного рішення судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Крім того, період з 18.04.1986 по 01.04.2002 (запис №5-13) потребує додаткового уточнення, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства, організації. Також, не враховано період навчання відповідно до документа про освіту диплом серія НОМЕР_3 з 01.09.1981 по 29.04.1985, оскільки період навчання перетинається з періодами військової служби. Рекомендовано періоди трудової діяльності та період навчання підтвердити додатковими уточнюючими документами. Наголошено, що страховий стаж позивача становить 27 років 8 місяців 18 днів.

3.3. 25.06.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії.

Заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

3.4. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.06.2024 року про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 02.07.2024 року №59 про відмову в призначенні пенсії за віком.

У вказаному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2024 року №59 зазначено те, що страховий стаж позивача становить 29 років 04 місяці 01 день, а тому позивач немає права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Наголошено, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_5 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає: вимогам часу. Додатково повідомлено, що для зарахування періоду роботи з 18.04.1986 р. по 01.04.2002 р. необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Предметом цього позову є рішення відповідача-1 від 16.05.2024 року №59 та рішення відповідча-2 від 02.07.2024 року №59, якими ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. А тому суд має надати таким рішенням відповідачів оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

4.2. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

4.5. Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV, в редакції чинній на час звернення представника позивача із запитом про зарахування стажу).

4.6. Частиною 1 статті 24 вказаного Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

4.7. Згідно частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

4.8. Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

4.9. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 року №1058-IV).

4.10. Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

4.11. Згідно частини 4 статті 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії .

4.12. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

4.13. Відповідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

4.14. Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

4.15. Відповідно до пункту 17 указаного Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

4.16. Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

4.17. Судом у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 двічі 09.05.2024 року та 25.06.2024 року звертався до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

4.18. Однак, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.05.2024 року про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 16.05.2024 року №59 про відмову в призначенні пенсії за віком. Згідно змісту вказаного рішення судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Крім того, період з 18.04.1986 по 01.04.2002 (запис №5-13) потребує додаткового уточнення, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства, організації. Також, не враховано період навчання відповідно до документа про освіту диплом серія НОМЕР_3 з 01.09.1981 по 29.04.1985, оскільки період навчання перетинається з періодами військової служби. Рекомендовано періоди трудової діяльності та період навчання підтвердити додатковими уточнюючими документами. Наголошено, що страховий стаж позивача становить 27 років 8 місяців 18 днів.

4.19. У свою чергу, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.06.2024 року про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 02.07.2024 року №59 про відмову в призначенні пенсії за віком. У вказаному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2024 року №59 зазначено те, що страховий стаж позивача становить 29 років 04 місяці 01 день, а тому позивач немає права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Наголошено, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_5 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Додатково повідомлено, що для зарахування періоду роботи з 18.04.1986 р. по 01.04.2002 р. необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

4.20. Аналізуючи оскаржувані рішення судом визначено, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком слугувало те, що у позивача відсутній необхідний страхового стажу 31 років.

4.21. При цьому, у оскаржуваних рішеннях конкретизовано, які періоди не враховано до страхового стажу. Так, відповідача наголошено, що до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_5 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Додатково повідомлено, що для зарахування періоду роботи з 18.04.1986 р. по 01.04.2002 р. необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

4.22. Не врахування вказаних періодів до страхового стажу позивача підтверджується також доданим до рішень розрахунками стражу Форми РС-право.

4.23. Оцінюючи доводи сторін щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи , суд зазначає наступне.

4.24. Із змісту трудової книжки позивача ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 27 травня 1985 року вбачається, що в оскаржуваний період з 16 травня 1985 року по 01 квітня 2002 року в ній містяться наступні записи:

- №1 16 травня 1985 року - прийнятий на посаду ревізора в «Чернівецький обласний відділ охорони здоров`я» наказ №23-к від 14.05.1985;

- №2 10 листопада 1985 року звільнений із займаної посади наказ №61-к від 10.11.1985;

- №3 09 грудня 1985 року - прийнятий на посаду ст.бухгалтера - ревізора в «Чернівецьке обласне підприємство електричних мереж» наказ №242 від 09.12.1985;

- №4 14 квітня 1986 року - звільнений із займаної посади за ст. 38 КЗОТ УССР за власним бажанням наказ №45-к від 11.04.1986;

- №5 18 квітня 1986 року - прийнятий на посаду ст.бухгалтера - ревізора контрольно-ревізійного відділу «Чернівецьке Аптекоуправління» наказ №33ок від 18.04.1986; 19 жовтня 1988 року на підставі рішення №140 виконкому Чернівецької обласної Ради народних депутатів «Чернівецьке аптекоуправління» з 18 січня 1989 року реорганізоване у Виробниче об`єднання «Фармація» Чернівецького обласного виконавчого комітету.

- №6 01 лютого 1989 року - переведений на посаду ст.бухгалтера - ревізора відділу бухобліку і контролю наказ №33ок від 22.02.1989;

- №7 26 вересня 1990 року - переведений на посаду бухгалтера - ревізора першої категорії відділу бухобліку і контролю наказ №78 від 26.09.1990;

- №8 01 травня 1992 року - переведений на посаду ведучого бухгалтера - ревізора відділу бухобліку і контролю наказ №45 від 28.05.1992;

- №9 01 липня 1994 року - переведений ведучим бухгалтером - ревізором бухгалтерії ЧОДКП «Фармація» наказ №48 від 01.07.1994;

- №10 05 лютого 1996 року - переведений на посаду головного бухгалтера фармацевтичної фабрики наказ №8-к від 05.02.1996;

- №11 22 січня 1998 року - переведений на посаду головного бухгалтера ВАТ «Фармацевтична фабрика» наказ №11 від 22.01.1998;

- №12 28 жовтня 1998 року - приступив до виконання обов`язків голови правління ВАТ «Фармацевтична фабрика» наказ №103 від 28.10.1998;

- №13 01 квітня 1998 року - звільнений за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) наказ №28 від 01.04.2002.

4.25. Так, згідно пунктів 2.2-2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі Інструкція №58) заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

4.26. Згідно пунктів 2.11-2.13 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

4.27. Записи про причини звільнення повинні здійснюватися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюванням чинного законодавства з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.25 Інструкція № 58).

4.28. Крім того, згідно з пункту 2.26 Інструкція № 58 запис про звільнення в трудовій книжці працівника здійснюється з дотриманням наступних правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

4.29. Аналогічні за змістом положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162, яка не застосовується з дня прийняттям наказу Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

4.30. Суд також зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

4.31. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а відтак, не повинно впливати на її особисті права. Такий висновок суду узгоджується з правою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

4.32. Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

4.33. Більше того, у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17 Верховний Суд звертає увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

4.34. Поряд з цим, у постанові від 21 лютого 2018 року у справ № 687/975/17 (адміністративне провадження № К/9901/110/17) Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

4.35. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відмова відповідачів зарахувати позивачу до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_5 є неправомірною, з огляду на те, що позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки.

4.36. Суд також вважає за необхідне зауважити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення/перерахунок пенсії, або ж для підтвердження періодів трудової діяльності було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

4.37. Натомість, відповідачем-2 не надано суду доказів здійснення будь-яких запитів на підтвердження спірного періоду роботи позивача та не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

4.38. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

4.39. Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

4.40. Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

4.41. Водночас, суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

4.42. Натомість, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

4.43. Відтак, суд вважає, що періоди роботи ОСОБА_2 згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 від 27 травня 1985 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача з огляду на наявні про це відповідні відомості в трудовій книжці. У свою чергу, відповідачами не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки позивача, а також інших наданих позивачем документів.

4.44. Суд також зауважує, що відповідачами наголошено про те, що для зарахування періоду роботи з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства. Однак, згідно з розрахунком стражу Форми РС-право, ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу період роботи з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року, що вказує на суперечності в рішеннях та позиціях відповідачів.

4.45. Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

4.46. Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

4.47. Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

4.48. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

4.49. Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій (в тому рахунку і від архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

4.50. Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

4.51. Водночас, суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

4.52. Суд наголошує, що здійснення призначення пенсії та визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідачів і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачами. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

4.53. Однак у даній справі, оцінюючи спірні правовідносини у контексті наявності у позивача права на пенсію за віком, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що рішення відповідача-1 від 16.05.2024 року №59 та рішення відповідча-2 від 02.07.2024 року №59 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки калькуляцією безпідставно не врахованих до страхового стажу періодів із вже врахованим ОСОБА_1 страховим стажем (спершу 27 років 08 місяців та 18 днів, а згодом 29 років 04 місяці 01 день), судом визначено, що страховий стаж ОСОБА_1 сумарно становитиме більше 31 років, що свідчить про достатність, після досягнення віку 60 років, страхового стажу (з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року) для призначення пенсії по віку відповідно до Закону №1058-IV

4.54. Суд звертає увагу на те, достатність страхового стажу у ОСОБА_1 було наявним ще при першому зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою від 09.05.2024 року, яка за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

4.55. Таким чином, щодо належного структурного підрозділу Пенсійного фонду України, якому належить вчинити дії щодо призначення позивачу пенсії, то суд зазначає, що аналіз пункту 4.2 розділу IV Порядку у подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, свідчить про те, що рішення про призначення пенсії приймає той орган, що визначений за принципом екстериторіальності. Тобто всі дії щодо призначення пенсії вчиняє саме даний територіальний підрозділ Пенсійного фонду України. Натомість на територіальний підрозділ Пенсійного фонду України за місцем реєстрації (проживання) особи, після прийняття рішення про призначення пенсії та отримання електронної пенсійна справи через засобами програмного

4.56. Таким чином, дії щодо зарахування спірних періодів роботи позивача до його страхового стажу та як наслідок призначення пенсії належить вчинити саме ГУ ПФУ в Рівненській області, якому за принципом екстериторіальності передано на розгляд першу із поданих заяв позивача від 09.05.2024 року про призначення пенсії.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якими є відповідачі.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

5.3. Відповідачами у цій справі не доведено суду правомірність рішення відповідача-1 від 16.05.2024 року №59 та рішення відповідча-2 від 02.07.2024 року №59, натомість позивачем доведено суду їх протиправності.

5.4. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

5.5. Поряд з цим, з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, суд з урахуванням положень частини 2 статті 9 КАС України, вважає за необхідне змінити територіальний підрозділ Пенсійного фонду України, якому належить зарахувати спірні періоди роботи позивача до його страхового стажу та як наслідок призначити пенсію, та визначити таким ГУ ПФУ в Рівненській області.

5.6. При цьому, така зміна вірного відповідача для виконання дій по зарахуванню стажу та призначення пенсії не впливатиме на зміст позовних вимог та обсяг їх задоволення.

5.7. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн., що підтверджується квитанцією №9686-4538-6675-6906 року від 11.07.2024 року.

6.3. У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача-1 та відповідача-2, які допустили порушення прав позивача, на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1937,92 грн.. (пропорційно задоволеним вимогам порівну з кожного відповідача) за рахунок їх бюджетних асигнувань.

6.4. Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.05.2024 року №59 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2024 року №59 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16 травня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 09 грудня 1985 року по 14 квітня 1986 року, з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року, згідно записів трудової книжки від 27 травня 1985 року НОМЕР_2 .

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 17.03.2024 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.09.2003 року.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанцій №9686-4538-6675-6906 року від 11.07.2024 року судового збору у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158Б, ).

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, ).

Суддя О.В. Анісімов