Справа № 580/4971/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4971/24 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 06.09.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 06.09.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати за повний календарний місяць ОСОБА_1 у лютому 2023 року, у березні 2023 року, у травні 2023 року, у червні 2023 року, у липні 2023 року, у серпні 2023 року, у вересні 2023 року додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30 000 грн на місяць, за лютий 2023 року, за березень 2023 року, за травень 2023 року, за червень 2023 року, за липень 2023 року, за серпень 2023 року, за вересень 2023 року з урахуванням раніше виплаченої частини такої винагороди;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2023 по 08.10.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2023 по 08.10.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зокрема, апелянт вказує, що судом першої інстанції безпідставно застосовано п.8 телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 та безпідставно застосовано п.1 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022. Стверджує, що зазначена постанова не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку із пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, за які виплачується 100 000,00 грн винагорода. Відтак, апелянт вважає, що додаткова винагорода має бути нарахована та виплачена за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Щодо стягнення додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень апелянт зазначає, що з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.09.2023 року №260/3564/22 та інформації про кількість відпрацьованих днів, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн за лютий 2023 року, за березень 2023 року, за травень 2023 року, за червень 2023 року, за липень 2023 року, за серпень 2023 року, за вересень 2023 року.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Від представника військової частини НОМЕР_1 до суду апеляційної інстанції 25.09.2024 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 правомірно не включено позивача до наказів про виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 гривень на місяць. Також зазначено, що враховуючи обсяг виконаних позивачем бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), які дають право на додаткову винагороду у розмірі пропорційно 30 000 гривень на місяць, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у повному обсязі.

Від представника позивача - адвоката Руденка А.О. до суду 07.10.2024 року надійшла заява, в якій останній зазначає, що судом першої інстанції порушено норми статті 72 та статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд ухвалив рішення на підставі недостовірного доказу, а саме телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022, оскільки її не долучено до матеріалів справи, а із загальнодоступних та достовірних джерел позивачу не вдалося ознайомитися зі змістом телеграми. Стверджує, що відсутність належним чином засвідченої копії телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 в матеріалах справи позбавляє суд можливості ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 призваний на військову службу у вересні 2022 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Позивач 10.06.2023 року отримав травму за обставин: поранення сталося під час бойових дій (спричинене діями противника), отримане під час ведення наступального бою (виконання бойового завдання), одержане під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби, участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 №141.

За наслідком проходження військово-лікарської комісії встановлено, що солдат ОСОБА_1 отримав травму важкого ступеню пов`язану із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 10.06.2023 по 19.06.2023, з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 06.09.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023.

Вважає, що відповідачем не виплачено додаткову винагороду за час лікування з 02.08.2023 по 08.08.2023 в КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», з 08.08.2023 по 15.08.2023 в КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», з 06.09.2023 по 14.09.2023 в КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради», з 15.09.2023 по 26.09.2023 в КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради».

Крім того, з боку відповідача існує протиправна бездіяльність щодо не повного нарахування та не повної виплати позивачу додаткової винагороди до 30000 грн за лютий 2023 року, за березень 2023 року, за травень 2023 року, за червень 2023 року, за липень 2023 року, за серпень 2023 року, за вересень 2023 року.

Також, військова частина НОМЕР_1 не нараховувала ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з січня по жовтень 2023 року.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64 введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини до 100000,00 грн за періоди лікування з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 06.09.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023, колегія суддів зазначає наступне.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Згідно із пунктом 1-2 Постанови №168 (в редакції на час спірних правовідносин) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 11, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260 в редакції на час спірних відносин).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_3 , голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00 грн або 30000,00грн здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Аналогічні норми містить і Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260), які набрали чинності 01.02.2023.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

При цьому, постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, колегія суддів зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується винагорода у розмірі 100 000 гривень.

Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 №141 солдат ОСОБА_1 10.06.2023 одержав травму: ВОДП правої гомілки, ВТ, ВОСП правого ока, гіфема. За обставин: поранення сталося під час бойових дій (спричинене діями противника), отримане під час ведення наступального бою (виконання бойового завдання), одержане під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби, участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності, не пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом). Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 №734.

Позивач проходив лікування з 10.06.2023 по 19.06.2023 в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня Запорізької обласної ради» з основним діагнозом: травматична ерозія рогівки, травматичний кератит правого ока. Діагноз супутний: ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків, що підтверджується випискою №9953.

Відповідно до довідки ВЛК від 18.07.2023 №7520 встановлено діагноз: наслідки перенесеної вибухової травми 10.06.2023 у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; контузії правого очного яблука у вигляді зниження гостроти зору правого ока до 0,3 внаслідок вторинної макулодистрофії; акубаротравми у вигляді суб`єктивного шуму. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Нейроциркуляторна дистонія за гіпотонічним типом. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Варикозна хвороба, посттромбофлебітичний синдром лівої нижньої кінцівки, варикозне розширення вен нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність з незначним порушенням функції. Деформуючий остероартроз лівого ліктьового суглобу, латеральний епікондиліт з незначним порушенням функції. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.

За наслідками ВЛК позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

У подальшому, позивач проходив лікування:

- 02.08.2023 до 08.08.2023 в КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради». Згідно виписки №17757 основний діагноз: ПТФС окклюзія лів Заг ЗЗА Стадія часткової реканалізації ЗСВ ХВН-С4. Рецедив варикозної хвороби лів. н/к;

- 08.08.2023 до 15.08.2023 в КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради». Згідно виписки №18135 основний діагноз: М51.3 Інша уточнена дегенерація міжхребетних дисків. Остеохондроз. Спондилоартроз ПВХ, ускладнений протрузіями мхд Th11-Th12 12-13 з акцентом праворуч (по МРТ ПВХ від 11.08.2023р.) хронічний вертеброгенний люмбалгічний синдром з мязово-тонічним компонентом, стадія нестійкої ремісії, помірні вертебро-статичні та вертебро-динамічні порушення. Синдром Ротта ліворуч;

- 06.09.2023 до 14.09.2023 в КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради». Згідно виписки №4033 основний діагноз: наслідки перенесеної вибухової травми (10.06.2023) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; контузії правого очного яблука у вигляді зниження гостроти зору правого ока до 0,3 внаслідок вторинної макулодистрофії.

- 15.09.2023 до 26.09.2023 в КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради». Згідно виписки №4173 основний діагноз: остеохондроз, спондилоартроз ПВХ, ускладнений протрузіями мхд Th11-Th12 12-13 з акцентом праворуч (по МРТ ПВХ від 11.08.2023) хронічний вертеброгенний люмбалгічний синдром з мязово-тонічним компонентом, стадія нестійкої ремісії, помірні вертебро-статичні та вертебро-динамічні порушення. Синдром Ротта ліворуч.

Так, із карткою особового рахунку військовослужбовця №4221 за 2023 рік ОСОБА_1 нараховано та виплачено: додаткова винагорода (100,0) лікування по пораненню у розмірі 43333,33 грн з 10.06.2023 по 22.06.2023.

Колегія суддів зауважує, що стаціонарне лікування із основним діагнозом «наслідки перенесеної вибухової травми (10.06.2023) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; контузії правого очного яблука у вигляді зниження гостроти зору правого ока до 0,3 внаслідок вторинної макулодистрофії» ОСОБА_1 проходив у період з 06.09.2023 по 14.09.2023, про що свідчить виписка із медичної картки стаціонарного хворого від №4033 (а. с. 47-48), а також довідка КНП "Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради" №1575/3-26.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про підтвердження права позивача на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень за період з 06.09.2023 по 14.09.2023, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), а також перебуванням останнього у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Оскільки матеріали справи не містять доказів нарахування та виплати позивачу вищезазначеної додаткової винагороди за вказаний період, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується інших періодів, а саме: з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023, колегія суддів виходить із того, що згідно довідки ВЛК від 18.07.2023 №7520 варикозна хвороба, посттромбофлебітичний синдром лівої нижньої кінцівки, варикозне розширення вен нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність з незначним порушенням функції, деформуючий остероартроз лівого ліктьового суглобу, латеральний епікондиліт з незначним порушенням функції є захворюваннями, які не пов`язані з проходженням військової служби.

Виходячи із виписок за вказані періоди, стаціонарне лікування позивача не було пов`язано із травмами, отриманими під час захисту Батьківщини.

Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача та висновками суду першої інстанції про те, що із наявною у справі медичною документацією, стаціонарне лікування позивача за періоди з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023 не пов`язане з травмою, отриманою 10.06.2023, а стосується лікування захворювань, які не пов`язані з проходженням військової служби.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000 грн на місяць за лютий 2023 року, за березень 2023 року, за травень 2023 року, за червень 2023 року, за липень 2023 року, за серпень 2023 року, за вересень 2023 року з урахуванням раніше виплаченої частини такої винагороди, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями абз.1 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції, на дату її прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 пункту 1 Постанови № 168).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

При цьому зміни, що вносились, застосовувались з 24.02.2022, а розмір додаткової винагороди залишився незмінним, на рівні 30000 та 100000 грн. особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

07.07.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №793 від 07.07.2022, якою внесені наступні зміни до п.1 постанови КМ України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», зокрема (п.1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Відповідно до п. 2 постанови КМУ №793 від 07.07.2022, вона набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (в редакції постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України було визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022 року, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовувалось з 01.06.2022 року.

Згідно з пунктом 1 вказаного Окремого доручення №912/з/29 під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії, бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей, тощо.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Окрім того, «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023 (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 10 розділу XXXIV Порядку №260).

Відповідно до положень абзацу 27 пункту 2 розділу ХХХІV Порядку 260 додаткова винагорода виплачується, зокрема, також в розмірі 6 000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Ці положення (абзацу 27) застосовуються з 01.06.2023 згідно пункту 4 наказу Міністерства оборони №566 від 26.09.2023.

З урахуванням цього (після набрання чинності відповідними змінами) в жовтні місяці військовослужбовці строкової служби почали отримувати додаткову винагороду розміром 6 000 грн, зокрема, за минулі місяці (з червня 2023) незалежно від включення до бойових наказів (розпоряджень).

Отже, на період дії воєнного стану (який запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та строк дії якого в подальшому було продовжено), військовослужбовцям Постановою КМУ №168 передбачена виплата додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

З 01.02.2023 року додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у вищезазначених випадках.

Таким чином, положення пункту 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 конкретизують та визначають порядок та умови виплати такої додаткової винагороди у вигляді здійснення виплати військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), додаткової винагороди 30000 гривень в розрахунку на місяць, однак лише пропорційно часу виконання таких бойових (спеціальних) завдань.

Отже, для виплати додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень повинна бути підстава наказ командира військової частини, де зазначено коли (період) та відповідно до яких бойових наказів (розпоряджень) військовослужбовець виконував завдання та має право на отримання додаткової винагороди.

При цьому, за період невключення позивача до бойових розпоряджень та відповідно незалучення до виконання бойових (спеціальних) завдань у позивача не виникло права на отримання даного виду додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Позивачем не доведено, що такі накази командира були в той період, що зазначений у позовних вимогах.

Враховуючи вищевикладене, всебічно дослідивши наявні у справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів щодо нарахування та виплати позивачу у неповному розмірі додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 30 000 гривень, пропорційно в розрахунку на місяць за лютий 2023 року, за березень 2023 року, за травень 2023 року, за червень 2023 року, за липень 2023 року, за серпень 2023 року, за вересень 2023 року, а доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів позивача про необхідність врахування судом під час розгляду цієї справи висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.09.2023 у справі №260/3564/22 стосовно того, що зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця, колегія суддів оцінює критично, оскільки правовідносини у справі №260/3564/22 та у цій справі №580/4971/24 не є релевантними, оскільки вони виникли у різні часові періоди, в яких положення постанови КМУ №168 мали різні редакції.

Крім того, редакція Порядку №260 на період прийняття Верховним Судом постанови від 21.09.2023 у справі №260/3564/22 взагалі не містила розділу ХХХІV Порядку №260, в тому числі і його пункту 2. Фактично Порядок №260 таким розділом було доповнено лише наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам".

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 18.01.2023 по 08.10.2023, колегія суддів не вважає за потрібне надавати оцінку висновкам суду першої інстанції в цій частині.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За правилами статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суду у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №580/4971/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 06.09.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 02.08.2023 по 08.08.2023, з 08.08.2023 по 15.08.2023, з 06.09.2023 по 14.09.2023, з 15.09.2023 по 26.09.2023 скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 06.09.2023 по 14.09.2023 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 06.09.2023 по 14.09.2023 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №580/4971/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

Є.І.Мєзєнцев