Справа № 334/7476/24
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.11.2024
Справа № 334/7476/24
Провадження № 2-а/334/84/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., за участі секретаря судового засідання Цілінко А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій та скасування рішення,

За участі: представника позивача адвоката Кофанова А.В. (діє на підставі Ордеру АР №1196838 від 11.09.2024)

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кофанов А.В., звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Посилається на те, що ОСОБА_1 , постановою № 593 за справою про адміністративне правопорушення, що була винесена 04.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та підданий штрафу у розмірі 25500 гривень. За змістом постанови, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 , отримавши 19.06.2024 року від групи сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 повістку про виклик на 08-00 20.06.2024 року до цього центру для визначення призначення на особливий період, у визначений у повістці час не з`явився, та про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зазначену постанову вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правові підстави для виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і, відповідно, для виникнення у нього обов`язку явки, були відсутні.

Так, зі змісту постанови вбачається, що повістка була вручена ОСОБА_1 19.06.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно ч.3 ст.33 Закону України № 2232-XII від 25.03.1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання. Відповідно до абз.абз. 1-3 п.1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 22.02.2022 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). За змістом п.8 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно п.28 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Відповідно до абз.2 п.31 зазначеного «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки мають право вручати в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Зазначає, що ОСОБА_1 від самого народження зареєстрований та постійно проживає в м.Запоріжжі, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), в якому на момент подання позову проходить військово-лікарську комісію з метою визначення придатності до військової служби. На території Бердянського району Запорізької області ніколи не проживав, на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 ніколи не перебував.

Діюче законодавство, зокрема, абз.12 п.9 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», та п.3 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», встановлює єдиний виняток, коли заходи оповіщення громадянина дозволяється здійснювати незалежно від місця перебування на військовому обліку безпосередньо з метою призову на військову службу під час мобілізації. Проте, як свідчить зміст оспорюваної постанови від 04.09.2024 року, вручена позивачу повістка про виклик містила зовсім інше формулювання мети виклику «для визначення призначення на особливий період». Таким чином, відповідач, вручаючи повістку позивачу за межами відповідної адміністративної території, діяв з порушеннями вимог закону, і явно перевищив свої владні повноваження.

Також звертає увагу, що згідно абз.4 п.29 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», у повістці має бути обов`язково зазначена мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів.

Така мета/підстава виклику, як «для визначення призначення на особливий період», зазначеним Порядком не передбачена. Відповідна процедура для військовозобов`язаних під час мобілізації не врегульована ані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ані іншими актами законодавства. Тобто, виклик позивача до відповідача був здійснений без конкретної мети, що є порушенням зазначених положень пп.27, 29 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

Вважає, що оскільки складення та вручення повістки про виклик було здійснено з грубими порушеннями вимог законодавства, то на позивача не міг бути покладений обов`язок її виконання. Враховуючи це, неявка по такій повістці є правомірною поведінкою, і не може розглядатися як правопорушення.

Таким чином, зазначає, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП без достатніх на те правових підстав, у зв`язку з чим й змушений звернутися до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, в обґрунтування якого відповідач посилається на те, що з вказаним позовом повністю не згодні з таких підстав. 19.06.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 20.06.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 19.06.2024 року. Проте, у визначений у повістці час, а саме 20.06.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2024 № 728 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 04.09.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що в той день працював допізна, тому не прибув за повісткою.

Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до РТЦК та СП ОСОБА_1 не надав.

На розгляді справи ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію. Додав, що мешкає дуже далеко в Заводському районі м. Запоріжжя.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.

Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої, зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення їх призначення на особливий період.

Щодо вручення повістки ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до абзацу 6 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до абзацу 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Щодо наявності поважної причини не прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , то повідомляємо наступне. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

ОСОБА_1 не виконав ці вимоги діючого законодавства.

З огляду на наведене просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 правом подання письмових пояснень не скористались.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кофанов А.В. просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Приписами ч. 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність,ст.9 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності,ст.245 КУпАП.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію»у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію.

Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно зі статтями1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Вчинення таких дій в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( частина 3 ст. 210-1).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема ст.210-1 КУпАП) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби: приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому за приписами частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військовою управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 8 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 "Про загальну мобілізацію" місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Відповідно до частини 5 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умова х особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок) визначає, зокрема: механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

Відповідно до пункту 21 Порядку - за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово- обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 23 Порядку - поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до пункту 24 Порядку - у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пункту 27 Порядку - під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово- обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені РТЦК та СП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за№ 36/41381 .

Суд встановив, що 04.09.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 виніс постанову від 04.09.2024 №593 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАПта наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 гривень.

За змістом постанови суть правопорушення полягає у тому, що 19.06.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 годин 20.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (за адресою АДРЕСА_1 ) для визначення призначення на особливий період. Вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис у розписці від 19.06.2024. Проте у зазначений у повістці час, а саме 20.06.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2024 №728, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 04.09.2024 о 09:00 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що в той днь працював допізна, тому не прибув за повісткою.

Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до РТЦК та СП ОСОБА_1 не надав. На розгляді справи ОСОБА_1 підтримав свою правову позицію. Додав, що мешкає дуже далеко в Заводському районі м. Запоріжжя.

Встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізацію, чим вчинив правопорушення ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Дане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду.

З матеріалів справи встановлено, що 19.06.2024 року було проведено оповіщення громадянина ОСОБА_1 . При проведенні оповіщення повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення призначення на особливий період на 20.06.2024 року о 08:00 годині ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується підписом на корінці повістки, а також не оспорював позивач при звернення до суду та представник позивача в судовому засіданні. Однак в призначений день до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не прибув, документи, що підтверджують, наявність поважної причини не надав.

За вказаними обставинами ТВО заступника начальника начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_3 було складено відповідний рапорт на ім`я начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31.08.2024 року стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_4 , по факту правопорушення, відносно ОСОБА_1 був складений протокол №728 про адміністративне правопорушення у відповідності до якого ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним не прибув за повісткою (розпорядженням) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином своїми діями порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому правопорушення в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 04.09.2024 року о 09:00 год. Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення повідомлений своєчасно під особистий підпис в протоколі №728 від 31.08.2024 року. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 04.09.2024 чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав.

На день та час розгляду справи ОСОБА_1 прибув. Відповідно до наданих пояснень при складанні протоколу вбачається, що не прибув за повісткою, так як працював на правому березі допізна в той день.

При розгляді справи ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні наданим при складанні протоколу та додав, що мешкає дуже далеко в Заводському районі.

Неявка ОСОБА_1 до відповідача 20.06.2024 року не заперечується позивачем у позові та представником позивача у судовому засіданні.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 31.08.2024 №728, ОСОБА_1 роз`яснено права, повідомлено про розгляд справи о 09:00 годині 04.09.2024. ОСОБА_1 підтвердив своїми підписами у протоколі те, що він ознайомлений із змістом протоколу, роз`ясненими правами, датою розгляду справи.

Отже, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці час до відповідача.

Доказів того, що позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.06.2024, суду не надано.

Окрім того, позивач і у подальшому у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів, що не заперечується і самим позивачем.

З доданих до позову матеріалів вбачається, що лише 29.07.2024, тобто більше ніж через місяць після неявки до відповідача, позивач отримав направлення від ІНФОРМАЦІЯ_7 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову №593 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення зі стягненням з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 25 500 гривень. При винесенні постанови враховувались положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу позивача, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону. При цьому, встановлено вину ОСОБА_1 , долучено докази підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 04.09.2024, оскільки протокол про адміністративне правопорушення № 728 від 31.08.2024 був складений у присутності позивача, про що свідчить підпис останнього та не заперечується ним у позові.

Щодо доводів позову про невідповідність врученої повістки чинному законодавству, перебування позивача на обліку в іншому РТЦК та СП, то суд зазначає таке.

Пункт 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 визначає, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до пункту 35 Порядку - представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення.

Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до пункту 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або & військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З матеріалів справи встановлено і не заперечується позивачем, що повістку ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується підписом на корінці повістки та не заперечується самим позивачем.

Відповідно до пункту 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка:найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;місце, день і час явки за викликом;підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;реєстраційний номер повістки;роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки. Аналогічні вимоги містить і Порядок №560.

Верховний Суд України в постанові від 08.09.2022 року по справі № 300/1263/22 роз`яснив, зокрема, що згідно з п. 8 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 «Про загальну мобілізацію» місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки доручено, зокрема, організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їхніх керівників. Саме собою оповіщення громадян про виклик оформлюється у вигляді повісток.

Повістка є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування.

Обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитися за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений не оскаржуваною позивачем повісткою, а Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», у ч. 1 ст. 1 якого зазначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

При цьому відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З огляду на наведені обставини, підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Коломаренко К. А.