Справа № 440/7339/24
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7339/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області № 15 від 03.04.2024,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 № 1761, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 05.10.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія позивачу призначалась за принципом екстериторальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, правильність призначення пенсії перевірена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. При первинному призначенні до загального страхового стажу не включено такі періоди: з 14.07.1988 по 01.11.91, 02.11.1991 по 01.07.1992 - не вказано номер рішень на прийняття та звільнення з роботи; з 02.07.1992 по 19.08.1992 - виправлення в даті наказу на прийняття на роботу. При визначені страхового стажу для цілей призначення пенсії Пенсійний фонд України не враховував до страхового стажу наступні періоди: на посаді заступника завідуючого відділом комсомольських організацій з 14.07.1988 по 06.12.1988; на посаді другого секретаря Кременчуцького райкому комсомолу з 06.12.1988 по 15.05.1991; на посаді першого секретаря Кременчуцького ЛКСМУ (МДС) з 15.05.1991 по 02.11.1991; на посаді голови Кременчуцького районного тимчасового координаційного комітету по створенню МДС з 02.11.1991 по 10.03.1992; на посаді голови Кременчуцького Кременчуцької районної ради союзу молоді Полтавщини з 11.03.1992 по 01.07.1992; на посаді Голови Кременчуцької районної ради союзу молоді Полтавщини по контракту з 02.07.1992 по 19.08.1992. 27.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в м. Кременчуці з заявою № 1761 щодо перерахунку пенсії: «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004). До вищезазначеної заяви на підтвердження страхового стажу було додано скан копію трудової книжки НОМЕР_1 , а також архівну довідку Державного архіву Полтавської області від 15.02.2024 № 04-18-2/К-11, які підтверджують наявність страхового стажу заявника у період 1988-1991 року, а саме: на посаді заступника завідуючого відділом комсомольський організацій з 14.07.1988 по 06.12.1988; на посаді другого секретаря Кременчуцького райкому комсомолу з 06.12.1988 по 15.05.1991; на посаді першого секретаря Кременчуцького ЛКСМУ (МДС) з 15.05.1991 по 01.11.1991. Вказана заява з додатками за принципом екстериторіальності була спрямована на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області. В свою чергу Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 15 від 03.04.2024. Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області зазначило, що «До заяви ОСОБА_1 надав архівну довідку Державного архіву Полтавської області від 15.02.2024 № 04-18-2/К-11. Розглянувши документи, надані під час звернення, встановлено, що надана для перерахунку довідка не містить відомості про період роботи, а саме про дату звільнення. З огляду на вищезазначене, прийнято рішення відмовити в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою № 1761 від 27.03.2024». Зазначено, що рішення Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії № 15 від 03.04.2024 суперечить нормам матеріального права та не відповідає висновкам Верховного Суду, яка є обов`язковою для застосування органами державної влади, а відповідно рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7339/24, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі у якості другого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

09.07.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказано, що позивач перебуває на обліку територіального Пенсійного фонду України та з 05.10.2023 отримуєте пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Позивач звернувся 27.03.2024 до територіального Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії (допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004) з приводу зарахування до страхового стажу періодів роботи з 14.07.1988 по 19.08.1992 на підставі архівної довідки Державного архіву Полтавської області від 15.02.2024 № 04-18-2/К-11, яка підтверджує наявність страхового стажу заявника у період 1988-1991 роки. Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки надана архівна довідка не містить відомості про періоди роботи, а саме про дату звільнення.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку територіального Пенсійного фонду України та з 05.10.2023 отримуєте пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Позивач звернувся 27.03.2024 до територіального Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії (допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004) з приводу зарахування до страхового стажу періодів роботи з 14.07.1988 по 19.08.1992 на підставі архівної довідки Державного архіву Полтавської області від 15.02.2024 № 04-18-2/К-11, яка підтверджує наявність страхового стажу заявника у період 1988-1991 роки.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки надана архівна довідка не містить відомості про періоди роботи, а саме про дату звільнення.

Позивач не погоджуючись із вказаним рішенням звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом

Згідно статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; при зверненні за пенсією після спливу трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з статтею 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених положень, суд доходить висновку, що надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Відповідно до п. 20 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, підтвердження стажу роботи уточнюючими довідками потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Суд зазначає, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для неврахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивача.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження № К/9901/22172/18) неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17.

Однак суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15.

27.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в м. Кременчуці з заявою № 1761 щодо перерахунку пенсії: «Допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004).

До вищезазначеної заяви на підтвердження страхового стажу було додано скан копію трудової книжки НОМЕР_1 , а також архівну довідку Державного архіву Полтавської області від 15.02.2024 № 04-18-2/К-11, в якій зазначено, що у протоколі засідання бюро Кременчуцького райкому ЛКСМ України від 08.07.1988 №27 є постанова №8 про призначення т. ОСОБА_1 , 1963 року народження, освіта вища, члена ВЛКСМ з 1977 року, на посаду заступника завідуючого відділом комсомольських організацій з 14.07.1988 року. (Підстава: ф.п.-149, оп. 31, спр. 3, арк. 24).

Також зазначено, що у протоколі засідання VIII пленуму Кременчуцького райкому ЛКСМ України від 06.12.1988 року є постанова про обрання другим секретарем райкому комсомолу тов. ОСОБА_2 , який працює заступником завідуючого відділом комсомольських організацій райкому комсомолу. (Підстава: ф.п -149, оп. 31, спр. 1, арк. 117).

У протоколі засідання IV пленуму Кременчуцького райкому ЛКСМ України (МДС) від 23.05.1991 є постанова про обрання тов. ОСОБА_1 першим секретарем Кременчуцького райкому ЛКСМ України (МДС), звільнивши його від обов`язків другого секретаря райкому комсомолу. (Підстава: ф.п.-149, оп. 32, спр. 18, арк. 24).

Мотивуючи відмову, Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області зазначило, що «До заяви ОСОБА_1 надав архівну довідку Державного архіву Полтавської області від 15.02.2024 № 04-18-2/К-11. Розглянувши документи, надані під час звернення, встановлено, що надана для перерахунку довідка не містить відомості про період роботи, а саме про дату звільнення. З огляду на вищезазначене, прийнято рішення відмовити в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою № 1761 від 27.03.2024».

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається, що останній обіймав наступні посади:

- заступника завідуючого відділом комсомольських організацій з 14.07.1988 по 06.12.1988;

- другого секретаря Кременчуцького райкому комсомолу з 06.12.1988 по 15.05.1991;

- першого секретаря Кременчуцького ЛКСМУ (МДС) з 15.05.1991 по 02.11.1991;

- голови Кременчуцького районного тимчасового координаційного комітету по створенню МДС з 02.11.1991 по 10.03.1992;

- голови Кременчуцького Кременчуцької районної ради союзу молоді Полтавщини з 11.03.1992 по 01.07.1992;

- голови Кременчуцької районної ради союзу молоді Полтавщини по контракту з 02.07.1992 по 19.08.1992.

Водночас у трудовій книжці позивача зазначено дати призначень та звільнення позивача з із зазначених у довідці посад.

Таким чином, відповідачем не надано оцінки всім наданим позивачем доказам на підтвердження наявного у позивач стажу роботи.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області № 15 від 03.04.2024 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 № 1761, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр-т. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області № 15 від 03.04.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2024 № 1761, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова