Справа № 520/14703/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. № 520/14703/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024 та №-2030-UА0028556 від 24.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розрахунок Головним управлінням ДПС у Харківській області розміру земельного податку, зазначений в спірних податкових повідомленнях-рішеннях є помилковим, внаслідок чого вказані ППР є протиправними та такими, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та порушують права позивача як платника податку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи та повідомлені сторонами обставини, суд встановив наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) перебуває на обліку Головному управлінні ДПС у Харківській області (далі - відповідач) як платник земельного податку з 07.02.2018 за земельну ділянку з кадастровим номером :06:003:0068 загальною площею 0,0982 га, яка розташована за адресою: просп. Героїв Харкова, 259 у м. Харкові, якою він володіє на праві постійного користування.

Головним управлінням ДПС у Харківській області відносно ОСОБА_1 були складені податкові повідомлення-рішення (далі - ППР):

- №-2030-UA0028556 від 25.04.2024 про сплату земельного податку за 2020 рік у сумі 95098,86 грн;

- №-2030-UA0028556 від 25.04.2024 про сплату земельного податку за 2021 рік у сумі 94839,03 грн;

- №-2030-UA0028556 від 25.04.2024 про сплату земельного податку за 2023 рік у сумі 119971,38 грн;

- №-2030-UA0028556 від 24.04.2024 про сплату земельного податку за 2024 рік у сумі 126435,37 грн.

Зазначені ППР складені відповідачем стосовно обов`язку позивача щодо сплати земельного податку за земельну ділянку загальною площею 0,0982 га - кадастровий номер :06:003:0068.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю, зокрема, земельного податку здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України, яким визначено порядок оподаткування земельних ділянок і перелік пільг по земельному податку.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до підпункту 271.1.1, 271.1.2 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно з п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 № 1386, Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числі, а також запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі: Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника та землекористувача.

Таким чином, нарахування земельного податку фізичним особам здійснюється контролюючим органом, який зобов`язаний отримати всю необхідну інформацію для такого розрахунку, в тому числі витяг (довідку) про розмір нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Тобто, Витяг є документом, який містить інформацію з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, під час формування за допомогою програмного забезпечення витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, автоматизована система Державного земельного кадастру не проводить жодних розрахунків, а лише застосовує відповідні локальні коефіцієнти місця знаходження земельних ділянок, які відображені у затвердженій органом місцевого самоврядування технічній документації з нормативної грошової оцінки земель у місці в цілому, не створюючи при цьому нової інформації.

Формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі реального часу, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 08.04.2021 по справі №160/10137 та від 20.01.2021 по справі № 160/2185/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271 ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Тобто, для визначення розміру грошового зобов`язання із земельного податку має значення дата нормативної грошової оцінки, а не дата формування Витягу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оцінку земель", дата оцінки земельної ділянки - дата (число, місяць та рік), на яку проводиться земельна оцінка земельної ділянки та визначається її вартість. Для нормативної грошової оцінки земельної ділянки - дата, вказана в технічній документації.

Так, судом встановлено, що витяг №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0068 загальною площею 0,0982 га, копія якого додана відповідачем до відзиву на позов та на яку відповідач посилається як на базу для розрахунку податкового зобов`язання із сплати податку за земельну ділянку за 2020, 2021 та 2023 роки, сформовано Головним управлінням ДПС у Харківській області станом на 21.03.2024.

Проте, суд зазначає, що при визначенні розміру грошового зобов`язання із земельного податку повинна бути врахована саме дата нормативної грошової оцінки, а не дата формування Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Судом встановлено, що контролюючим органом не було надано до суду доказів про отримання ним необхідної інформації для розрахунку суми податкових зобов`язань за спірними податковими повідомленнями-рішеннями №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024 щодо нарахування земельного податку за 2020, 2021, 2023 роки відповідно ОСОБА_1 як фізичній особі, зокрема не отримано витягів (довідок) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0068 загальною площею 0,0982 га за 2020, 2021 та 2023 роки.

Отже, відповідачем не було надано до суду доказів, які б обґрунтовували та підтверджували правильність формування спірних податкових повідомлень-рішень щодо нарахування земельного податку позивачу за 2020, 2021, 2023 роки.

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем з порушенням вимог статті 286 Податкового кодексу України, якими визначається порядок обчислення плати за землю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024 підлягають задоволенню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 24.04.2024 № -2030-UА0028556, суд зазначає наступне.

Як зазначає відповідач у відзиві, у ході звірки встановлено, що відповідно до рішення 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 30.04.2024 № 564/24 «Про пільги з місцевих податків» позивачу перераховано земельний податок з фізичних осіб за 2024 рік (пільга 0 відсотків від НГО за квітень - червень 2024 року).

Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 24.04.2024 № -2030-UА0028556 скасоване (відкликане) Головним управлінням ДПС у Харківській області, що підтверджується рішенням про скасування податкового повідомлення-рішення по платі за землю №2407/20-40-24-05-02 від 05.06.2024, копія якого додана відповідачем до відзиву на позов.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-2030-UА0028556 від 24.04.2024 задоволенню не підлягають.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024, №-2030-UА0028556 від 25.04.2024 Головного управління ДПС у Харківській області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 2479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн 27 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов