Справа № 163/2885/21
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2885/21
Провадження № 2-а/163/1/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанови інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області Вегери О. від 28 серпня 2021 року серії ГАВ № 093345 та серії ГАВ № 093344 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб), а провадження у цих справах закрити.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що оскаржувані постанови є незаконними, не містять жодних посилань на докази її винуватості, при розгляді справ допущено неправильність з`ясування обставин, а також порушені її права. Зазначила, що виклику поліції передувало те, що вона із знайомою ОСОБА_2 28 серпня 2021 року перебували у подруги ОСОБА_3 на подвір`ї біля будинку та приблизно о 02:00 годині прибув чоловік останньої ОСОБА_4 , який відразу почав поводити себе агресивно, без будь-яких пояснень та попереджень перевернув стіл, її та ОСОБА_2 , застосовуючи фізичну силу, штовхав, а дружину ОСОБА_3 бив рукою по обличчю. На зауваження ОСОБА_4 не реагував, продовжував застосовувати до них фізичне насильство. З метою припинення протиправних дій о 02:17 годині здійснила дзвінок на лінію 102 та, повідомивши про події, просила про надання допомоги. Про виклик поліції ОСОБА_4 чув, однак своїх протиправних дій не припинив. По прибуттю поліцейського автомобіля ОСОБА_4 направився до нього і тривалий час розмовляв із поліцейськими в автомобілі. Як з`ясувалося пізніше один з поліцейських був однокласником ОСОБА_4 . В подальшому останній вийшов з поліцейського автомобіля і пішов назад до будинку, де перебували ОСОБА_2 та його дружина, конфліктна ситуація продовжувалась, оскільки з двору були чутні крики та нецензурна лайка. Працівники поліції на це не реагували, продовжували сидіти в службовому автомобілі. На її прохання допомогти подругам поліцейські не реагували, лише щось писали і запитували її персональні дані. Коли прибігла ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_4 знову вдарив свою дружину по обличчю, при цьому сказав, що один з поліцейських його однокласник і він усе вирішить, то поліцейські продовжували щось писати і жодним чином на таке повідомлення ОСОБА_2 не реагували. Оскільки працівники поліції ігнорували правопорушення, не вчиняли будь-яких дій для припинення насильства зі сторони ОСОБА_4 , змушена була о 02:28 годині знову звернутися на лінію 102 з метою оскарження бездіяльності прибувших працівників поліції, вирішення виниклої конфліктної ситуації та припинення вчинення ОСОБА_4 насильства. Поліцейські упродовж усього цього часу перебували в автомобілі або біля нього, а один з поліцейських взагалі не виходив з автомобіля. На подвір`я для того щоб розібратись у конфліктній ситуації і припинити протиправні дії ОСОБА_4 навіть не зайшли, жодних заяв і пояснень не відбирали, осіб конфлікту не встановили. Натомість, як з`ясувалося пізніше, поліцейські стосовно неї винесли дві оскаржувані постанови за статтею 183 КУпАП. Вважає, що поліцейські грубо порушили вимоги ст.ст.278, 280 КУпАП, тим самим порушивши її права та порядок розгляду справ. При цьому, є незрозумілим які саме повідомлені нею відомості є неправдивими. Права на надання пояснень та скористатися правової допомогою їй надано не було. Крім цього, без будь-яких медичних освідувань поліцейські безпідставно зазначили про перебування її у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський ОСОБА_5 в порушення законодавчих приписів взагалі не перевірив і не надав оцінки обставинам, які зумовили її здійснити виклик на лінію 102, тим самим безпідставно двічі притягнув її до відповідальності, що також суперечить вимогам ст.36 КУпАП. Жодних посилань на докази її винуватості у вчиненні правопорушень оскаржувані постанови не містять.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду під головуванням судді Чишія С.С. від 29 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 04 квітня 2022 року провадження в справі зупинено до припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

У зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 30 серпня 2023 року зазначену справу в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3» розподілено судді ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року на підставі заяви позивача провадження в справі відновлено, судовий розгляд призначений на 08:30 годину 12 листопада 2024 року.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, у якому просила здійснити розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову відмовити.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

З приводу поданого представником відповідача відзиву суд встановив підстави для такого висновку.

Ухвалою суду від 29 грудня 2021 року відповідачу був визначений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів із дня одержання повідомлення про відкриття провадження і вручення копії цієї ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію зазначеної ухвали суду та примірник матеріалів позову відповідач отримав 14 січня 2022 року.

Отже, останнім днем на подання відзиву був 31 січня 2022 року.

Відзив на позовну заяву представник відповідача подала лише 06 листопада 2024 року, тобто з пропуском встановленого судом строку. При цьому, термін на подання відзиву сплив за два місяці до зупинення провадження в справі згідно з ухвалою суду від 04 квітня 2022 року.

Причин поважності пропущення цього процесуального строку представник відповідача у відзиві не навела і питання про поновлення цього процесуального строку згідно із положеннями ст.121 КАС України не ставила.

У частині 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Поважності причин пропуску строку на подання відзиву представник відповідача не навела, тому цей відзив суд до уваги не приймає та у відповідності ч.6 ст.162 КАС України розглядає справу за наявними матеріалами.

Крім цього суд зауважує, що у випадку своєчасного подання відзиву на позовну заяву такий важливий та об`єктивний доказ як відеозапис перебігу подій, а саме відеофіксація на бодікамеру поліцейського, на який у відзиві посилається представник відповідача, не був би втрачений за закінченням терміну зберігання.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

28 серпня 2021 року інспектор СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП УМВС України у Волинській області Вегера О.П. виніс щодо позивача ОСОБА_1 дві постанови по справі про адміністративні правопорушення серії ГАВ № 0955344 та № 095345, за кожною з яких позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею183 КУпАП, та піддано адміністративному стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 гривень.

Відповідно до змісту постанови серії ГАВ № 0955344 28 серпня 2021 року о 02 годині 19 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомила неправдиву інформацію.

Відповідно до змісту постанови серії ГАВ № 095345 28 серпня 2021 року о 02 годині 35 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме повідомила, що конфлікт з працівниками поліції, хоча цього насправді не було.

Стаття 183 КУпАП (тут і надалі в редакції станом на 28 серпня 2021 року) передбачає відповідальність за здійснення завідомо неправдивого виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Із змісту вказаної норми слідує, що об`єктивна сторона складу вказаного правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику спеціальних служб (в розглядуваному випадку - поліції); формою вини такого порушення є прямий умисел.

В оскаржуваних постановах зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від їх отримання.

Жодного доказу, який би вказував на визнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні правопорушення матеріали справи не містять.

Натомість ці постанови ОСОБА_1 оскаржує в судовому порядку та в обґрунтування їх незаконності вказує як на нез`ясування поліцейських фактичних обставин справи, не надання доказів її винуватості у скоєнні правопорушень, а також порушення її передбачених законом прав та процедури розгляду справи, яка відбулась без її повідомлення і роз`яснення прав.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За постановами серії ГАВ № 0955344 та № 095345 позивачу ставиться у провину здійснення завідомо неправдивого виклику поліції.

При цьому, у постанові серії ГАВ № 0955344 зазначено, що позивач повідомила неправдиву інформацію, проте у чому полягає неправдивість інформації та якої саме постанова такої суті не розкриває, що свідчить про недотримання вимог ст.283 КУпАП щодо зазначення у постанові опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Таким вимогам не відповідає й постанова серії ГАВ № 095345, оскільки не містить даних про поліцейських з якими у ОСОБА_1 за її повідомленням виник конфлікт. Адже, за наведених позивачем у позові обставин другий виклик на лінію 102 вона здійснила саме з приводу бездіяльності поліцейських, які прибули за її першим викликом, тобто й на інспектора СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 .

За таких обставин, інспектор СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП УМВС України у Волинській області Вегера О.П. як безпосередній фігурант та учасник подій не міг виносити постанову серії ГАВ № 095345, оскільки вочевидь є заінтересованою особою.

Із змісту норми ст.283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, оскаржувані постанови не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданих адміністративних правопорушень.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ст.254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Із змісту ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбаченими ст.183 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За змістом ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2 ст.258 КУпАП).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.4 ст.258 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5 ст.258 КУпАП).

Отже, системний аналіз чинних на дату винесення оскаржуваних постанов положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.

Зокрема, відповідно до п.3 розділу ІІ цієї Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України в рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відмова ОСОБА_1 від підпису в оскаржуваних постановах беззаперечно свідчить про її незгоду з їх винесенням, а відтак інспектор СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП УМВС України у Волинській області Вегера О.П. силу вищенаведених приписів КУпАП та Інструкції № 1376 від 06.11.2015 року зобов`язаний був вжити заходів для здобуття доказів винуватості ОСОБА_1 та скласти протоколи про адміністративні правопорушення.

Всупереч наведеному протоколи про адміністративні правопорушення інспектор СРПП не складав, пояснень в учасників подій як доказів не відбирав та інших доказів у розумінні ст.251 КУпАП не зібрав.

Також суд звертає увагу на те, що поданий представником відповідача з пропуском строку відзив на позовну заяву не містить у своїх додатках доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні передбачених ст.183 КУпАП правопорушень.

Складені інспектором поліції постанови за вище наведених обставин не можна вважати належними і допустимими доказом по справі, оскільки самі по собі зазначені у них описання адміністративних правопорушень не можуть бути належними доказами вчинення позивачем таких порушень. Такі постанови по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Натомість, із наданого позивачем відеозапису подій на її мобільний телефон вбачається, що під час зазначених у позові подій дійсно мали місце неправомірні дії зі сторони певної особи (як зазначено у позові чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ), оскільки з подвір`я достатньо гучно чути крики та подруга прибігла до поліцейських, повідомивши, що їх подрузі чоловік ОСОБА_9 наніс удар, однак поліцейські на це жодним чином не реагували.

Отже, зазначене свідчить, що конфлікт з ознаками насильства дійсно мав місце, а позивач зателефонувала на лінію 102 з метою припинення таких дій. Тобто, позивач у органу поліції фактично просила про допомогу та у такий спосіб бачила вирішення ситуації за допомогою правоохоронного органу, а тому жодного умислу на безпідставний виклик поліції не мала. До того ж суд на підставі переглянутого відеозапису позивача не вбачає підстав вважати, що цей виклик був безпідставним.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, суд під час розгляду справи в силу ч.2 ст.77 КАС України вважає доведеними, а тому притягнення її до адміністративної відповідальності за оскаржуваними постановами є незаконним.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для скасування оскаржуваних постанов і закриття відповідних справ про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП УМВС України у Волинській області Вегери О.П. 28 серпня 2021 року серії ГАВ № 095344 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень скасувати та провадження в справі за цією постановою закрити.

Постанову інспектора СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП УМВС України у Волинській області Вегери О.П. 28 серпня 2021 року серії ГАВ № 095345 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень скасувати та провадження в справі за цією постановою закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 474 (чотириста сімдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області; місце знаходження - вулиця Винниченка 11, місто Луцьк; .

Головуючий: суддя О.С. Павлусь