Справа № 361/11183/24
Суддя: Бражник Н. М.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/361/4/24
У Х В А Л А

11 листопада 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Бражник Н.М., вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , -

УСТАНОВИЛА:

Адвокат Осадча К.О. від імені та в інтересах ОСОБА_1 07 листопада 2024 року звернулась до суду із адміністративним позовом до Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення.

Разом із позовом подала заяву про забезпечення позову та просила суд: заборонити державним виконавцям Броварського відділу Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняти будь-які виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні № 59398905 до якого входять виконавчі провадження № 59384201, № 59384689; заборонити державним виконавцям Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняти будь які виконавчі дії у виконавчому провадженні № 59456178; заборонити державним виконавцям Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вчиняти будь які виконавчі дії у виконавчому провадженні № 61168768; заборонити працівникам та службовим особам Державної митної служби України, Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Енергетичної митниці вчиняти будь які дії як сторони виконавчих проваджень № 59398905 до якого входять виконавчі провадження № 59384201, № 59384689, № 59456178, № 61168768.

Заяву обґрунтувала тим, що до Броварського міськрайонного суду Київської області подано адміністративний позов про скасування постанов Енергетичної митниці ДФС у справах про порушення митних правил від 15 лютого 2019 року № № 0057/90301/18, 0058/90301/18, 0059/90301/18, 0068/90301/18, щодо примусового виконання яких Броварським відділом Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкриті відповідні виконавчі провадження.

На все майно позивача накладено арешти, проведена оцінка 1/4 трикімнатної квартири, яка йому належить та планується її реалізація. У разі реалізації майна виконавчою службою у позивача не буде можливості повернути його майно, а у разі задоволення позову будуть порушені його права та інтереси. Крім того, у квартирі, яка знаходиться під обтяженням, зареєстрований та проживає його син ОСОБА_2 , 2015 року народження.

У зв`язку з викладеним представник позивача вважає, що в даному випадку ефективним захистом його прав, відповідно до ст. 151 КАС України буде вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони державним виконавцям вчиняти будь-які дії у виконавчих провадженнях та заборони працівникам та службовим особам Державної митної служби України, Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Енергетичної митниці вчиняти будь які-дії як сторони виконавчих проваджень у виконавчих провадженнях.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Бражник Н. М.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведеного положення КАС України, розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали адміністративної справи, суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Рекомендації № R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що: «Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.».

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має здійснити: 1) оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 2) забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; 3) з`ясувати зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 4) ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; 5) запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у зв`язку з вжиттям таких заходів.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суддя згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї документи, а також позовну заяву, суддя дійшла висновку, що представником позивача не доведено тієї обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви.

Саме по собі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень не є безумовною обставиною для забезпечення позову.

Отже, з огляду на п. 3 ч. 1 ст. 152 КАС України відсутні обставини для вжиття заходів забезпечення позову, а тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду впродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана впродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Бражник