Справа № 320/20227/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національної служби здоров`я України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної служби здоров`я України про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національної служби здоров`я України, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ НСЗУ від 02.06.2023 № 266-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач повідомив про невчинення ним зазначених у спірному наказі порушень та наголосив на процесуальних порушеннях, вчинених відповідачем під час проведення провадження, які полягають у наступному: дисциплінарною комісією на першому засіданні не прийнято рішення та не обрано голову дисциплінарної комісії, що свідчить про її створення з порушенням законодавчо встановлених вимог; продовжено формування справи після завершення строків для її формування; порушено строки формування дисциплінарної справи; перевищення кількості засідань. Також, позивач зазначив про порушення його права на ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження. Крім того, позивач зауважив про інші порушення, а саме: матеріали дисциплінарної справи містять деякі документи в кількох екземплярах; на стор. 1 зазначена неіснуюча постанова КМУ від 04.12.2023 № 1039; дати підписів членами копії протоколів засідань не співпадають з датами засідань. Позивач стверджував про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за невиконання завдань, які не відносяться до його посадових обов`язків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Національної служби здоров`я України від 02.06.2023 № 266-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить мотивувальну частину рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. по справі № 320/20227/23 змінити в частині мотивів, з яких вона прийнята.

Також, не погоджуючись із рішенням суду, Національна служба здоров`я України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 06.11.2024.

10.09.2024, під № 35425 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача.

24.09.2024, під № 37244 відповідачем подано суду додаткові пояснення по справі.

24.09.2024, під № 37357 позивачем надано додаткові пояснення по справі.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідача не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Наказом НСЗУ від 26.04.2021 №312-к, позивача призначено на посаду заступника директора департаменту - начальника відділу закупівель Адміністративного департаменту з 28.04.2021.

Наказом НСЗУ від 10.06.2022 № 378-к, ОСОБА_1 переведено з 10.06.2022 на рівнозначну посаду заступника директора Адміністративного департаменту у зв`язку із введенням в дію структури та штатного розпису на 2021 рік.

Посада, яку обіймає позивач, відноситься до посад державної служби в державних органах категорії «Б».

Наказом ДСЗУ від 10.04.2023 № 220, порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_2 на підставі службової записки директора Адміністративного департаменту ОСОБА_3 від 02.03.2023 № 10-10/79-23 щодо порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача та з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Повідомленням від 26.05.2023, позивача проінформовано про розгляд дисциплінарної справи, сформованої в рамках здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 та повідомлено про внесення 26.05.2023 Голові ДСЗУ подання разом з матеріалами дисциплінарної справи. Проінформовано про необхідність надання позивачем письмового пояснення Голові НСЗУ.

26 травня 2023 року Голові НСЗУ ОСОБА_4 було направлено подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 з висновком про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» та рекомендовано застосувати вид дисциплінарного стягнення «догана», передбачений пунктом 2 частини першої статті 66 Закону.

Наказом НСЗУ від 02.06.2023 № 266-к, позивачу оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу, а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, яке полягало у невиконанні:

- пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону, якими визначено, що державний службовець зобов`язаний виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, пункту 48 Положення про Адміністративний департаменту НСЗУ, затвердженого наказом НСЗУ від 07.12.2022 №675, яким визначено, що права, обов`язки і відповідальність директора Адміністративного департаменту і його заступника визначаються законодавством про державну службу, положенням про структурний підрозділ, посадовими інструкціями і Правилами внутрішнього службового розпорядку НСЗУ, а також пункту 5 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої 01.10.2021, яким визначено, що до посадових обов`язків ОСОБА_2 відноситься забезпечення документообігу в НСЗУ, єдиного порядку документування управлінської інформації і роботи з документами. В порушення зазначених норм ОСОБА_1 за дорученням безпосереднього керівника ОСОБА_3 (від 01.12.2022 № Завдання 8/2022) особисто не долучився 01.12.2022 на допомогу до виконання завдань у відділі контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту, а саме до підготовки засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів;

- пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону, якими визначено, що державний службовець зобов`язаний виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, пункту 48 Положення про Адміністративний департамент НСЗУ, затвердженого наказом НСЗУ від 07.12.2022 № 675 «Про затвердження Положення про Адміністративний департамент», яким визначено, що права, обов`язки і відповідальність директора Адміністративного департаменту і його заступника визначаються законодавством про державну службу, положенням про структурний підрозділ, посадовими інструкціями і Правилами внутрішнього службового розпорядку НСЗУ, а також пункту 8 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного Департаменту, затвердженої 23.12.2022, відповідно до якого до основних обов`язків заступника директора Адміністративного департаменту належить виконання інших завдань за дорученням безпосереднього керівника у межах компетенції департаменту, в порушення яких ОСОБА_1 : письмові пояснення було надано не безпосередньому керівнику ОСОБА_5 на резолюцію до документа від 11.01.2023 № Завдання _2/2023 щодо ігнорування резолюції від 26.12.2023 «До опрацювання та надання відповіді» до листа Міністерства охорони здоров`я України від 23.12.2022 № 29777-08-22, а уповноваженій особі ОСОБА_6 (пункт 3 на сторінці 2 службової записки від 06.02.2023 № 10-10/55-23), пояснивши, що «це взагалі не може бути завданням, оскільки не мало відношення до Адміністративного департаменту» та не доповівши безпосередньому керівнику ОСОБА_5 про безпосередню участь або бездіяльність в опрацюванні документа від 18.10.2022 № 23981-07-22 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру»;

- не було подано безпосередньому керівнику ОСОБА_5 відповідно до резолюції до документа від 23.01.2023 № Завдання _5/2023 план діяльності з переліком завдань за відповідний період та поденний звіт виконаної роботи згідно 3 основними посадовими обов`язками заступника директора Адміністративного департаменту за резолюцією до документа від 27.01.2023 № Завдання _10/2023.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цього наказу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виснував, що

- позивачем не надано належних обґрунтувань наявності сумнівів в неупередженості, об`єктивності та справедливості членів дисциплінарної комісії, наслідком чого є відсутність підстав для прийняття до уваги означених доводів;

- доводи позивача щодо процедурних порушень не можуть слугувати самостійною підставою для задоволення позовних вимог;

- матеріали дисциплінарної справи не містять жодних доказів на підтвердження звернення до ОСОБА_3 в робочому порядку начальника відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту Ю. Аврамової з відповідним проханням, як і відсутні докази, які б підтверджували обґрунтованість створення ним особистого доручення саме відносно позивача, до повноважень якого не відноситься підготовка до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів;

- відповідачем не надано пояснень щодо невідповідності підстави для створення Завдання №_8/2022 від 01.12.2022, зазначеної у такому Завданні (у зв`язку із надходженням значної кількості документів, які необхідно терміново засвідчити відповідно до вимог законодавства, а також з огляду на велике навантаження на працівників відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту, пов`язаним із відсутністю одного працівника (лікарняний), значної кількості вхідної і вихідної документації, яку необхідно опрацювати), із вказаної у поясненнях директором Адміністративного департаменту М. Газізовим (звернення в робочому порядку начальника відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту Ю. Аврамової допомогти завіряти копії, прошивати велику кількість документів);

- матеріали справи не містять жодних розпорядчих документів, як то наказ чи розпорядження, прийнятих НСЗУ, щодо тимчасового покладення на позивача обов`язків з підготовки до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів;

- завданням №_8/2022 від 01.12.2022 на позивача не покладався обов`язок забезпечити організацію підготовки до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів. Означеним завданням позивачу доручено особисто долучитися до вчинення означених дій без конкретизації періоду долучення до виконання таких завдань, обсягу їх виконання тощо;

- суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність під час здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача порушення ним пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону №889, пункту 48 Положення №675, а також пункту 5 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої 01.10.2021 щодо покладеного на нього виконання завдання від 01.12.2022 № Завдання 8/2022;

- матеріали дисциплінарної справи не містять жодних доказів вчинення позивачем передбачених частиною шостою статті 9 Закону №889 дій, наслідком чого є наявність у суду підстав вважати, що позивач не вважав незаконними доручення директора Адміністративного департаменту, викладені у формі резолюції «до опрацювання та надання відповіді» від 26.12.2022 на лист Міністерства охорони здоров`я України від 23.12.2022 №29777-08-22, а також щодо опрацювання документу №23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру» в постанові Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №1175 «Деякі питання інформації у сфері захисту критичної інфраструктури»;

- суд дійшов висновку, що має місце невиконання позивачем доручення директора Адміністративного департаменту від 11.01.2023 № Завдання 2/2023, яке полягало у наданні письмових пояснень щодо виконання резолюції «до опрацювання та надання відповіді», а також доповісти про безпосередню участь або бездіяльність у опрацюванні документу № 23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру»;

- суд першої інстанції дійшов висновку про те, що помилковими є доводи відповідача щодо порушення позивачем пункту 8 розділу 3 посадової інструкції в частині покладення на позивача обов`язку виконання інших завдань за дорученням безпосереднього керівника у межах компетенції департаменту, оскільки завдання від 23.01.2023 №_5/2023 позивачу було доручено не в межах компетенції Адміністративного департаменту, а на виконання наказу від 19.01.2023 № 24 «Про врегулювання конфлікту інтересів»;

- суд дійшов висновку про недоведеність під час здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача порушення ним пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону №889, пункту 48 Положення №675, а також пункту 8 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту щодо покладеного на нього виконання завдання від 23.01.2023 №_5/2023;

- за наслідком розгляду спору, суд першої інстанції виснував про підтвердження одного з трьох дисциплінарних порушень, які слугували підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, накладеного спірним наказом. До висновків про наявність підстав для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, відповідач дійшов у зв`язку з тим, що вважав підтвердженими три вчинених позивачем дисциплінарних порушення. Водночас, у суду відсутні підстави вважати, що до таких висновків відповідач дійшов би, виявивши лише одне дисциплінарне порушення, вчинене позивачем. Тобто, встановлення під час здійснення дисциплінарного провадження одного, а не трьох дисциплінарних проступків, вчинених позивачем, об`єктивно могло б вплинути на застосований до нього вид дисциплінарного стягнення.

Натомість, позивач вважає висновки суду першої інстанції в частині помилковими, позаяк:

- позивач, звертаючись в суд з відповідним позовом, аргументував протиправність оскаржуваного наказу, зокрема, процедурними порушеннями, які були допущені відповідачем, в ході формування та функціонування дисциплінарної комісії;

- суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дослідив вищезазначені в позові процедурні порушення та дійшов до висновків, які підлягають зміні. Позивач, аргументував протиправність оскаржуваного наказу, зокрема, відсутністю такої підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, як невиконання Завдання_2/2023 від 11.01.2023 р.;

- суд в оскаржуваному рішенні лише частково дослідив вищезазначені в позові аргументи та дійшов до висновку, що в межах означеного епізоду має місце невиконання позивачем доручення директора Адміністративного департаменту від 11.01.2023 № Завдання 2/2023, яке полягало у наданні письмових пояснень щодо виконання резолюції «до опрацювання та надання відповіді», а також доповісти про безпосередню участь або бездіяльність у опрацюванні документу № 23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру». На думку позивача, наведений висновок суду зроблений внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через невідповідність висновків суду обставинам справи. Позивач вважає, що суд першої інстанції, прийшовши до наведених вище висновків в частині статусу викривача, по-перше, вийшов за рамки позовних вимог, які являються предметом розгляду в даній судовій справі, відповідно - в мотивувальній частині оскаржуваного рішення навів висновки, які не стосувалися суті заявлених позовних вимог; по-друге, використав нерелевантні норми права.

Доводи апеляційної скарги відповідача. Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, є вчинення ним дисциплінарного проступку. У рішенні Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року по справі № 320/20227/23 суд дійшов висновку, що має місце невиконання ОСОБА_1 доручення директора Адміністративного департаменту від 11.01.2023 № Завдання, яке полягало у наданні письмових пояснень щодо виконання резолюції «до опрацювання та надання відповіді», а також доповісти про безпосередню участь або бездіяльність у опрацюванні документу № 23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру». Отже, суд першої інстанції визнав лише один із трьох фактів вчинення дисциплінарного порушення ОСОБА_1 .

Щодо порушення ОСОБА_1 пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону 889, пункту 48 Положення 675, а також пункту 8 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої 01.10.2021 щодо покладеного на нього виконання завдання від 23.01.2023 № Завдання 5/2023 суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення дисциплінарного порушення.

Національна служба здоров`я України не погоджується з такими висновками суду та звертає увагу, що суд при розгляді наданих документів і матеріалів, не повного мірою з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтувався позов, не до кінця оцінив подані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

Тобто, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було спростовано в цілому факту вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, в той же час, судом першої інстанції суб`єктивно було винесено припущення щодо рішення дисциплінарної комісії у разі наявності одного факту вчинення дисциплінарного правопорушення, а не трьох, що є прямим порушенням неупередженого розгляду справи судом та перебирання на себе дискреційних повноважень дисциплінарної комісії в частині рекомендації застосування/незастосування дисциплінарного стягнення, а також керівника державної служби в частині виконання/невиконання таких рекомендацій.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889).

Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону № 889, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 889, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з приписами частини першої статті 64 Закону № 889, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до норм частини першої статті 65 Закону № 889, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 65 Закону № 889, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

За змістом частини першої статті 66 Закону № 889, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до положень частини четвертої статті 66 Закону № 889, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Частиною першою статті 67 Закону № 889, визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 69 Закону №889, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Абзацом 2 частини другої статті 69 Закону № 889, визначено, що дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення.

За змістом частин десятої та одинадцятої статті 69 Закону № 889, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно зі статтею 71 Закону № 889, порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; порядок формування дисциплінарної комісії; порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (частина перша статті 73 Закону №889).

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону № 889, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення (частина перша статті 75 Закону №889).

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої статті 77 Закону № 889, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Тож, з наведеного слідує, що об`єктивною стороною дисциплінарного проступку, є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства. Водночас, з суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок характеризується наявністю вини державного службовця, під чим розуміється ставлення останнього до своїх протиправних дій чи бездіяльності, або рішення і їх шкідливих наслідків. Складовими дисциплінарного проступку, є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Дійсно, аналіз положень Закону дає підстави для висновку про покладення на державних службовців певних обов`язків, перелік яких міститься, зокрема в статті 8 Закону № 889. Невиконання ж покладених на державного службовця обов`язків чи неналежне їх виконання може призвести до притягнення його до дисциплінарної відповідальності у випадку встановлення під час службового розслідування вчинення таким державним службовцем дисциплінарного проступку. При цьому, в залежності від характеру вчиненого дисциплінарного проступку Законом № 889 визначено види застосовних дисциплінарних стягнень, серед яких догана.

Водночас, як вже зазначалось вище, обов`язковою передумовою для застосування до державного службовця одного з видів дисциплінарної відповідальності, є саме встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначена Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок № 1039).

Пунктом 2 Порядку № 1039, визначено, що процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Пунктами 3, 4 Порядку № 1039, визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: міністр - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єкт призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Згідно пунктів 7, 8, 10 та 11 Порядку № 1039, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна

ОСОБА_7 стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення.

Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Склад дисциплінарної комісії затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі.

До складу дисциплінарної комісії повинно бути включено щонайменше одну особу, яка має юридичну освіту, а також представника служби управління персоналом, які є працівниками органу, в якому утворюється відповідна дисциплінарна комісія.

Не можуть бути залучені до роботи Комісії, дисциплінарної комісії представники державного органу, особисто заінтересовані у результатах дисциплінарного провадження та безпосередньо підпорядковані особі, стосовно якої здійснюється дисциплінарне провадження.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що Судом наказом НСЗУ від 11.04.2023 № 224, було утворено дисциплінарну комісію у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Позивач звернувся до Голови НСЗУ листом від 17.04.2023 № 10-10/136-23, зазначаючи про сумніви в неупередженості, об`єктивності та справедливості дисциплінарної комісії, оскільки ОСОБА_13 був у складі комісії з розгляду скарг позивача, якою не виявлено порушень прав позивача; ОСОБА_14 є безпосереднім керівником ОСОБА_15 , що була у складі комісії; ОСОБА_10 є підлеглою ОСОБА_14 та колегою ОСОБА_15 .

Листом НСЗУ від 21.04.2023 № 3-12/5-23 на лист позивача повідомлено, що формування складу дисциплінарної комісії здійснено з дотриманням вимог законодавства.

Водночас, у межах розгляду даного спору, позивачем не надано належних обґрунтувань наявності сумнівів в неупередженості, об`єктивності та справедливості членів дисциплінарної комісії, наслідком чого є відсутність підстав для прийняття до уваги означених доводів.

Позивач також наголошував на відсутності у протоколах № 1 від 12.04.2023 та № 7 від 08.05.2023, які відбувалися в режимі онлайн, будь-якої інформації щодо пред`явлення паспортів присутніми на засіданнях членами дисциплінарної комісії, водночас, на переконання колегії суддів, положеннями Порядку № 1039 не передбачено фіксацію інформації щодо пред`явлення паспорту громадянина України або іншого документу, який посвідчує особу, у протоколах засідань дисциплінарної комісії.

До того ж, колегія суддів відхиляє такі доводи сторони позивача, як такі, що не стосуються предмету доказування щодо наявності/відсутності дисциплінарного проступку та не впливають на результат розгляду спору.

З протоколу засідання дисциплінарної комісії №3 від 01.05.2023 вбачається, що членами дисциплінарної комісії прийнято рішення про завершення збору документів дисциплінарної справи. На засіданні ОСОБА_16 повідомила голові дисциплінарної комісії ОСОБА_17 про завершення підготовки основних матеріалів та формування дисциплінарної справи відповідно до пункту 25 Порядку №1039 в межах строку, визначеного пунктом 27 означеного Порядку і тривала 20 календарних днів з 12.04.2023 по 01.05.2023. В дисциплінарній справі містяться усі передбачені пунктом 25 Порядку №1039 документи. Матеріали та документи сформованої дисциплінарної справи передані на розгляд членам дисциплінарної комісії для їх подальшого розгляду й визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку.

По 2 питанню щодо визначення дати засідання дисциплінарної комісії вирішили провести наступні засідання дисциплінарної комісії 03.05.2023, 04.05.2023 та 05.05.2023.

Тобто, матеріали дисциплінарної справи сформовані відповідачем в межах законодавчо визначеного строку 20 календарних днів (з 12.04.2023 по 01.05.2023).

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції мав підстави для відхилення доводів позивача щодо формування дисциплінарної справи після 01.05.2023, шляхом долучення до неї протоколів засідання дисциплінарної комісії, оскільки пунктом 30 Порядку № 1039 чітко визначено про призначення дати засідання після формування дисциплінарної справи. Водночас, проведення засідання дисциплінарної комісії оформлюється відповідним протоколом, який у подальшому долучається до матеріалів дисциплінарної справи. Також, Порядком №1039 не встановлено обмеження щодо кількості засідань, які має право провести дисциплінарна комісія.

Щодо доводів позивача про обмеження його права на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, судом першої інстанції було враховано, що відповідно до норм частини шостої статті 74 Закону № 889, державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача із запитом на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи листом від 26.05.2023 № 10-10/169-23.

Листом НСЗУ від 29.05.2023 №1-01/23-23, позивача повідомлено, що оскільки подання дисциплінарної комісії разом з матеріалами дисциплінарної справи було внесено Голові НСЗУ 26.05.2023, надати позивачу для ознайомлення документи не вбачається за можливе.

29 травня 2023 року позивачем повторно надіслано до НСЗУ запит № 10-10/172-23 про надання для ознайомлення матеріали дисциплінарної справи. Запит аналогічного змісту надіслано позивачем 30.05.2023 за № 10-10/175-23 .

Листом НСЗУ від 31.05.2023 № 3.2.2-04/51-23, позивача повідомлено про можливість ознайомлення з матеріалами справи 01.06.2023 в робочий час.

Матеріали справи містять відмітку позивача про ознайомлення 01.06.2023, про незгоду із поданням дисциплінарної комісії та про намір подати заперечення.

Такі заперечення у формі пояснень позивачем подано до НСЗУ 02.06.2023 вх. №12455-17-23, тобто на наступний день після ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи.

Водночас, в цій частині має місце порушення розумних строків для ознайомлення позивача з матеріалами дисциплінарної справи з наданням йому часу для підготовки пояснень, оскільки з дати винесення дисциплінарною комісією подання (26.05.2023) до дати ознайомлення позивача з матеріалами дисциплінарної справи (01.06.2023) минув майже тиждень, у той час, як на підготовку пояснень він мав менше однієї доби з урахуванням часу, витраченого на ознайомлення.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, така обставина не може слугувати самостійною підставою для визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо інших доводів сторони позивача про порушення відповідачем процедури здійснення та оформлення результатів дисциплінарного провадження, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, не вбачає їх впливу на можливість констатування допущення відповідачем істотних процедурних порушень. Так, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта призводить до його неправомірності.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Водночас, підставами для скасування рішення субґєкта владних повноважень є не будь-які порушення, допущені під час призначення та проведення службового розслідування, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків комісії за результатами службового розслідування та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами рішення про наявність/відсутність складу дисциплінарного проступку.

Колегією суддів досліджено, що в резолютивній частині подання від 26.05.2023 зазначено, що дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889, а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, та підстав для притягнення його до відповідальності і рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення «догана», передбачене пунктом 2 частини першої статті 66 Закону №889.

В мотивувальній частині подання від 26.05.2023 зазначено таке.

Директор Адміністративного департаменту ОСОБА_18 звернувся службовою запискою від 02.03.2023 №10-10/79-23, в якій просив порушити дисциплінарне провадження відносно заступника директора Адміністративного департаменту.

Дисциплінарна комісія дослідила обставини щодо можливої наявності в діях ОСОБА_2 ознак дисциплінарних проступків, визначених статтею 65 Закону №889, що стали підставою порушення дисциплінарного провадження, зокрема ОСОБА_18 повідомив про наявність в діях ОСОБА_2 таких дисциплінарних проступків: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; порушення правил етичної поведінки державних службовців; дії, що шкодять авторитету державної служби; перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; порушення Присяги державного службовця.

За результатами розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_2 , дисциплінарна комісія встановила, що його дії можуть мати ознаки дисциплінарного проступку, а саме: невиконання посадових обов`язків, які визначались директором Адміністративного департаменту резолюціями до документів, та не були виконані ОСОБА_2 .

Резолюцією ОСОБА_3 до документу від 01.12.2022 № Завдання_8/2022 ОСОБА_2 доручено особисто разом із іншими працівниками ( ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ) долучитися з 01.12.2022 на допомогу до виконання завдань у відділі контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту, а саме до підготовки до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів.

На 5-му засіданні дисциплінарної комісії від 04.05.2023 ОСОБА_18 повідомив, що передумовою даного завдання було звернення в робочому порядку начальника даного управління ОСОБА_21 допомогти завіряти копії, прошивати велику кількість документів. ОСОБА_18 оперативно відреагував і створив особисте доручення на ОСОБА_2 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з цього приводу. Зі слів ОСОБА_3 дане завдання виконали тільки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , а ОСОБА_26 не виконав, хоча, на думку директора Адміністративного департаменту, міг би організувати цю роботу, підключити ще працівників з відділу інженерно-технічного забезпечення, які не були навантажені основною роботою, і могли до кінця робочого дня доєднатися на допомогу.

Про виконання даного доручення ОСОБА_26 в письмових поясненнях від 24.04.2023 № 10-10/141-23 на запит дисциплінарної комісії від 14.04.2023 № 3.1.2-04/36-23 зазначив, що всю допомогу надано, яку потребував відділ. Проте, на питання дисциплінарної комісії, яку саме допомогу він надав особисто?» (протокол від 05.05.2023 № 6) ОСОБА_26 відповів, що «Особисто до мене ніхто не звертався з відділу. Це мені ОСОБА_18 доручив без конкретики».

Також, на думку ОСОБА_2 , це завдання не має суті та вважається перевищенням службових повноважень з боку ОСОБА_3 як директора Адміністративного департаменту.

Дисциплінарною комісією досліджено посадові обов`язки ОСОБА_2 та відповідно до пункту 5 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої 01.10.2021, визначено, що до посадових обов`язків ОСОБА_2 відноситься забезпечення документообігу в НСЗУ, єдиного порядку документування, управлінської інформації і роботи з документами.

На засіданні дисциплінарної комісії ОСОБА_26 наголосив, що це має робити директор Адміністративного департаменту, що все було організовано.

Отже, враховуючи викладені обставини, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 має місце невиконання доручення директора Адміністративного департаменту від 01.12.2022 (№ Завдания_8/2022) тим самим допущено порушення пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону №889, пункту 48 Положення про Адміністративний департамент НСЗУ, затвердженого наказом НСЗУ від 07.12.2022 № 675 (далі по тексту також Положення №675).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 8 Закону № 889, державний службовець зобов`язаний виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 9 Закону № 889, державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Під час виконання своїх обов`язків державний службовець не зобов`язаний виконувати доручення працівників патронатної служби.

Пунктом 48 Положення № 675, визначено, що права, обов`язки і відповідальність директора Департаменту і його заступника визначаються законодавством про державну службу, цим Положенням, посадовими інструкціями і Правилами внутрішнього трудового розпорядку НСЗУ.

Колегією суддів досліджено посадову інструкцію заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої Голови НСЗУ 23.12.2022, до основних обов`язків якого входить: 1) забезпечення здійснення контролю за технічним станом і експлуатацією адміністративної будівлі НСЗУ та забезпечення благоустрою прилеглої території; 2) Забезпечення якісних побутових умов для зручності роботи працівників НСЗУ; 3) впровадження системи енергетичного менеджменту для ефективного споживання енергії/енергетичних ресурсів та комунальних послуг і запобігання нераціональному використанню коштів на їхню оплату; 4) організація матеріально-технічного забезпечення НСЗУ необхідними для її діяльності засобами і ресурсами; 5) забезпечення документообігу в НСЗУ, єдиного порядку документування управлінської інформації і роботи з документами; 6) контроль за опрацюванням, розглядом та наданням своєчасної відповіді на звернення громадян і запити на інформацію, що надійшли до НСЗУ, відповідно до положень законів України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації»; 7) контроль за оприлюдненням НСЗУ публічної інформації відповідно до вимог законодавства про доступ до публічної інформації та контроль і координація оприлюднення відповідними структурними підрозділами НСЗУ наборів даних у формі відкритих даних згідно з вимогами законодавства; 8) виконання інших завдань за дорученням безпосереднього керівника у межах компетенції департаменту.

Так, згідно завдання від 01.12.2022 №_8/2022, директор Адміністративного департаменту ОСОБА_18 у зв`язку із надходженням значної кількості документів, які необхідно терміново засвідчити відповідно до вимог законодавства, а також з огляду на велике навантаження на працівників відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту, пов`язане із відсутністю одного працівника (лікарняний), значної кількості вхідної і вихідної документації, яку необхідно опрацювати, просить ОСОБА_1 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 особисто долучитися з 01.12.2022 на допомогу до виконання завдань у зазначеному Відділі, а саме до підготовки до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів. На завданні прописом дописано навпроти прізвища позивача - «проігноровано повністю».

З протоколу №5 засідання дисциплінарної комісії від 04.05.2023 вбачається, що ОСОБА_18 щодо завдання №_8/2022 від 01.12.2022 пояснив дисциплінарній комісії, що завдання полягало у залученні особисто ОСОБА_2 до виконання посадових обов`язків в частині роботи з паперовими документами. Причиною появи даного завдання було звернення в робочому порядку начальника даного управління ОСОБА_21 допомогти завіряти копії, прошивати велику кількість документів. ОСОБА_18 оперативно відреагував і створив особисте доручення на ОСОБА_2 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з цього приводу. Зі слів ОСОБА_3 дане завдання виконали тільки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , а ОСОБА_26 не виконав, хоча, на думку директора Адміністративного департаменту, міг би організувати цю роботи, підключити ще працівників з відділу інженерно-технічного забезпечення, які не були навантажені основною роботою і могли до кінця робочого дня доєднатися на допомогу.

З пояснень позивача від 02.06.2023 щодо даного питання вбачається, що поставлена директором Адміністративного департаменту задача №_8/2022 не містить жодних конкретних дій.

Крім того, дисциплінарною комісією не залучено представників зазначеного відділу та управління, не отримано пояснення щодо обставин справи. Також позивач зауважує, що відповідно до його посадової інструкції передбачено забезпечення документообігу в НСЗУ. Проте, ОСОБА_29 не зазначено, що саме не забезпечив позивач.

Дослідивши наявні матеріали дисциплінарної справи, судом першої інстанції було встановлено, що згідно Завдання №_8/2022 від 01.12.2022 директором Департаменту М. Газізовим доручено, зокрема, позивачу особисто долучитися з 01.12.2022 на допомогу до виконання завдань «у зв`язку із надходженням значної кількості документів, які необхідно терміново засвідчити відповідно до вимог законодавства, а також з огляду на велике навантаження на працівників відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту, пов`язаним із відсутністю одного працівника (лікарняний), значної кількості вхідної і вихідної документації, яку необхідно опрацювати».

Згідно пояснень ОСОБА_3 , причиною появи даного завдання було звернення в робочому порядку начальника відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту ОСОБА_21 допомогти завіряти копії, прошивати велику кількість документів, на яке він оперативно відреагував і створив особисте доручення, зокрема, на ОСОБА_2 .

Водночас, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що матеріали дисциплінарної справи не містять доказів на підтвердження звернення до ОСОБА_3 в робочому порядку начальника відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту ОСОБА_21 з відповідним проханням, як і відсутні докази, які б підтверджували обґрунтованість створення ним особистого доручення саме відносно позивача, до повноважень якого не відноситься підготовка до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів.

До того ж, відповідачем не надано пояснень щодо невідповідності підстави для створення Завдання №_8/2022 від 01.12.2022, зазначеної у такому Завданні (у зв`язку із надходженням значної кількості документів, які необхідно терміново засвідчити відповідно до вимог законодавства, а також з огляду на велике навантаження на працівників відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту, пов`язаним із відсутністю одного працівника (лікарняний), значної кількості вхідної і вихідної документації, яку необхідно опрацювати), із вказаної у поясненнях директором Адміністративного департаменту ОСОБА_29 (звернення в робочому порядку начальника відділу контролю, документального забезпечення та архіву управління документального забезпечення, публічної інформації та розгляду звернень громадян Адміністративного департаменту ОСОБА_21 допомогти завіряти копії, прошивати велику кількість документів).

Колегія суддів зауважує, що фактично, така вимога не узгоджується з викладеним у посадовій інструкції позивача обов`язкам забезпечення саме організації документообігу в НСЗУ, єдиного порядку документування управлінської інформації і роботи з документами, натомість, відповідачем не було доведено прийняття розпорядчих документів, як то наказ чи розпорядження, прийнятих НСЗУ, щодо тимчасового покладення на позивача обов`язків з підготовки до засвідчення копій документів, що включає в себе нумерацію сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивку документів. Означеним завданням позивачу доручено особисто долучитися до вчинення означених дій без конкретизації періоду долучення до виконання таких завдань, обсягу їх виконання тощо.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного, підтримує висновок суду першої інсатнції про недоведеність під час здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача порушення ним пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону № 889, пункту 48 Положення № 675, а також пункту 5 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої 01.10.2021 щодо покладеного на нього виконання завдання від 01.12.2022 № Завдання 8/2022.

У цій частині рішення суду першої інстанції є обґрунтованими та правильними.

Крім того, у поданні зазначено, що відповідно до змісту доручення ОСОБА_3 від 11.01.2023 № Завдання_2/2023, ОСОБА_26 мав надати письмові пояснення щодо його ігнорування резолюції від 26.12.2023 «до опрацювання та надання відповіді» на лист МОЗ № 29777-08-22 від 23.12.2022 та доповісти про безпосередню участь або бездіяльність у опрацюванні документу № 23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру».

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, до НСЗУ від МОЗ України надійшло три листи щодо питання критичної інфраструктури, а саме, до 15.01.2023 подати звіт про виконання оператором критичної інфраструктури повноважень, визначених Законом України «Про критичну інфраструктуру».

Перший лист від 18.10.2022 № 23981-07-22, розписаний заступником Голови НСЗУ ОСОБА_30 на ОСОБА_31 , директора Департаменту інформаційних технологій (головний виконавець) та на В.Назаревича (співвиконавець), який на той період виконував обов`язки директора Адміністративного департаменту.

Другий лист від 23.12.2022 № 29777-08-22, розписаний Головою НСЗУ ОСОБА_32 на ОСОБА_31 , директора Департаменту інформаційних технологій (головний виконавець) та співвиконавців, серед яких ОСОБА_18 , директор Адміністративного Департаменту. ОСОБА_18 , в свою чергу, розписав на заступника директора Адміністративного департаменту ОСОБА_2 . Департаменту інформаційних технологій як головному виконавцю інформація була надана письмово службовими записками від трьох підрозділів (Департаменту управління персоналом, Сектору мобілізаційної роботи, головного спеціаліста з питань цивільного захисту).

Третій лист від 19.01.2023 № 1000-08-23, розписаний Головою НСЗУ ОСОБА_32 на головного виконавця ОСОБА_31 , директора Департаменту інформаційних технологій, та співвиконавців, в тому числі і М.Газізова, директора Адміністративного департаменту.

У свою чергу, ОСОБА_18 розписав на начальника господарського управління Адміністративного департаменту ОСОБА_33 , який надав інформацію Департаменту інформаційних технологій як головному виконавцю.

У кінцевому ж результаті, відповідь на лист МОЗ України була підготовлена головним спеціалістом відділу інформаційної безпеки та розподілу доступів управління інфраструктури та підтримки Департаменту інформаційних технологій ОСОБА_34 та надана листом від 20.01.2023 № 2381/8-06-23.

Слід звернути увагу на те, що з письмових пояснень, наданих на запит дисциплінарної комісії (від 14.04.2023 № 3.1.2-04/36), та озвучених на 6-му засіданні дисциплінарної комісії ОСОБА_26 зазначив, що надав пояснення не на ОСОБА_3 , а на уповноважену особу ОСОБА_6 (службова записка № 10-10/55-23 від 06.02.2023 (пункт 3 на сторінці 2), що «це взагалі не може бути завданням, оскільки не мало відношення до Адміністративного департаменту», «якби ОСОБА_18 ознайомився із переліком секторів критичної інфраструктури та Положенням про Адміністративний департамент, то скасував зазначене нікчемне завдання» і, на думку ОСОБА_2 , мета дій ОСОБА_3 - пошук методів припинення роботи ОСОБА_2 як викривача.

Отже, враховуючи викладені обставини, дисциплінарна комісія дійшла висновку, в діях ОСОБА_2 має місце невиконання доручення директора Адміністративного департаменту від 11.01.2023 № Завдання 2/2023, яке полягало у наданні письмових пояснень щодо виконання резолюції «до опрацювання та надання відповіді», а також доповісти про безпосередню участь або бездіяльність у опрацюванні документу № 23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру».

У процесі дослідження обставин дисциплінарної справи, що могли містити ознаки дисциплінарного проступку дисциплінарна комісія вважає, що в діях ОСОБА_2 наявне порушення пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону, пункту 48 Положення № 675 та пункту 8 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту, затвердженої 23.12.2022.

Так, відповідно до доручення ОСОБА_3 від 11.01.2023 до документу від 11.01.2023 № Завдання _2/2023, ОСОБА_26 мав надати письмові пояснення щодо ігнорування ним резолюції ОСОБА_3 «до опрацювання та надання відповіді» від 26.12.2022 на лист Міністерства охорони здоров`я України від 23.12.2022 №29777-08-22, а також доповісти про безпосередню участь або бездіяльність позивача в опрацюванні документу №23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру» в постанові Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №1175 «Деякі питання інформації у сфері захисту критичної інфраструктури».

Наказом НСЗУ від 29.03.2019 № 88, затверджено Інструкцію з діловодства в Національній службі здоров`я України (далі по тексту також Інструкція), відповідно до пункту 170 якої відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівництва НСЗУ, та працівники, яким безпосередньо доручено виконання.

Головний виконавець організовує роботу співвиконавців, зокрема визначає строки подання ними пропозицій, порядок погодження і підготовки проєкту документа. Співвиконавці відповідають за підготовку на належному рівні та своєчасне подання виконавцю пропозицій. У разі несвоєчасного подання пропозицій співвиконавцями головний виконавець інформує про це керівника, який надав доручення. Співвиконавці повинні ознайомитись та опрацювати копію документа/доручення та в межах компетенції, зважаючи на терміни його виконання, своєчасно надати свої пропозиції головному виконавцю. У разі, якщо термін виконання доручення не визначений і становить 30 днів, такі пропозиції надаються за 15 днів до його закінчення; якщо доручення має термін «терміново» - за 3 дні; «невідкладно» - у день підписання доручення. Зміна виконавців доручень керівництва НСЗУ здійснюється лише особою, що дала це доручення, за умови надання обґрунтованого пояснення.

Положеннями частини шостої статті 9 Закону № 889, визначено, що державний службовець у разі виникнення у нього сумніву щодо законності виданого керівником наказу (розпорядження), доручення повинен вимагати його письмового підтвердження, після отримання якого зобов`язаний виконати такий наказ (розпорядження), доручення. Одночасно з виконанням такого наказу (розпорядження), доручення державний службовець зобов`язаний у письмовій формі повідомити про нього керівника вищого рівня або орган вищого рівня. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності за виконання зазначеного наказу (розпорядження), доручення, якщо його буде визнано незаконним у встановленому законом порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу (розпорядження), доручення.

Водночас, як доцільно зауважив суд першої інстанції, матеріали дисциплінарної справи не містять доказів вчинення позивачем передбачених частиною шостою статті 9 Закону № 889 дій, наслідком чого, позивач не вважав незаконними доручення директора Адміністративного департаменту, викладені у формі резолюції «до опрацювання та надання відповіді» від 26.12.2022 на лист Міністерства охорони здоров`я України від 23.12.2022 №29777-08-22, а також щодо опрацювання документу №23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру» в постанові Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1175 «Деякі питання інформації у сфері захисту критичної інфраструктури», при цьому, доводи сторони позивача в цій частині є суб`єктивними.

Тож, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що має місце невиконання позивачем доручення директора Адміністративного департаменту від 11.01.2023 № Завдання 2/2023, яке полягало у наданні письмових пояснень щодо виконання резолюції «до опрацювання та надання відповіді», а також доповісти про безпосередню участь або бездіяльність у опрацюванні документу № 23981-07-22 від 18.10.2022 щодо вимог Закону України «Про критичну інфраструктуру». Апеляційна скарга позивача в цій частині вказаних висновків суду не спростовує.

Крім того, у поданні зазначено, що у зв`язку з надходженням від заступника директора Адміністративного департаменту ОСОБА_2 повідомлення про наявність конфлікту інтересів щодо нього у директора Адміністративного департаменту М. Газізова та заступника Голови НСЗУ ОСОБА_30 від 16.01.2023 №10-10/16-23, а також надходження від директора Адміністративного департаменту ОСОБА_3 повідомлення про потенційний конфлікт інтересів від 18.01.2023 року № 10-10/21-23.

На виконання наказу НСЗУ від 19.01.2023 № 24 «Про врегулювання конфлікту інтересів» ОСОБА_29 в межах повноважень надано доручення від 23.01.2023 № Завдання _5/2023 та від 27.01.2023 № Завдання_10/2023, згідно яких ОСОБА_2 доручалося подати за період з 23 по 27 січня 2023 року план діяльності з переліком завдань та поденний звіт виконаної роботи згідно з основними посадовими обов`язками заступника директора Адміністративного департаменту.

На доручення безпосереднього керівника ОСОБА_3 від 23.01.2023 № Завдання _5/2023 ОСОБА_26 надав відповідь (службова записка від 23.01.2023 № 10-10/33-23), в якій зазначив, що, на його думку, саме ОСОБА_35 доручено забезпечити складання щотижневого плану і делегування таких прав та повноважень знівельовує суть та зміст наказу НСЗУ від 19.01.2023 № 24. При цьому план ОСОБА_2 не був складений і не наданий безпосередньому керівнику, що свідчить про невиконання завдання.

Водночас, ОСОБА_26 на доручення безпосереднього керівника від 27.01.2023 № Завдання _10/2023 з власної ініціативи надав звіт про роботу за відповідний період уповноважений особі на проведення зовнішнього контролю, т.в.о. заступника Голови НСЗУ ОСОБА_6 , яка не є його безпосереднім керівником, не доручала йому подавати їй звіт.

У свою чергу, ОСОБА_18 , не отримавши від ОСОБА_2 звіту про виконану роботу за відповідний період на своє доручення від 27.01.2023 № Завдання_10/2023, самостійно склав звіт та подав уповноваженій особі на виконання підпункту 3 пункту 3 наказу НСЗУ від 19.01.2023 № 24 (службова записка від 30.01.2023 № 10-10/44-23).

Пункт 8 частини першої статті 8 Закону № 889, визначає, що державний службовець зобов`язаний виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 48 Положення № 675, права, обов`язки і відповідальність директора Департаменту і його заступника визначаються законодавством про державну службу, цим Положенням, посадовими інструкціями і Правилами внутрішнього службового розпорядку.

Пунктом 8 розділу 3 посадової інструкції заступника Директора Адміністративного департаменту, затвердженої Головою НСЗУ від 23.12.2022, передбачено виконання інших завдань за дорученням безпосереднього керівника у межах компетенції департаменту.

З огляду на вищевикладене, дисциплінарною комісією встановлено факт невиконання ОСОБА_2 доручень безпосереднього керівника ОСОБА_3 щодо складання тижневого плану роботи, та інформації щодо виконання завдань.

За висновками відповвідача, в діях позивача вбачається наявність порушень, визначених пунктом 8 частини першої статті 8 та частиною другою статті 9 Закону №889, пункту 48 Положення № 675, а також пункту 8 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного Департаменту, затвердженої 23.12.2022.

Слід звернути увагу на те, що наказом НСЗУ від 19.01.2023 № 24 «Про врегулювання конфлікту інтересів», у зв`язку із надходженням від ОСОБА_2 повідомлення про наявність конфлікту інтересів у ОСОБА_3 та ОСОБА_30 від 16.01.2023 №10-10/16-23, а також надходження від ОСОБА_3 повідомлення про потенційний конфлікт інтересів від 18.01.2023 №10-10/21-23, з метою врегулювання потенційного конфлікту інтересів застосовано зовнішній контроль за виконанням ОСОБА_29 службових повноважень, пов`язаних з координацією та оцінкою роботи ОСОБА_2 .

Визначено особою, уповноваженою за проведення зовнішнього контролю, т.в.о. заступника Голови НСЗУ ОСОБА_6 , а в разі її відсутності (з поважних причин) - Головою НСЗУ.

Директору Адміністративного департаменту ОСОБА_36 , зокрема, наказано забезпечити складання щотижневого плану роботи заступника директора Адміністративного департаменту ОСОБА_2 та подання його на погодження уповноваженій особі на проведення зовнішнього контролю; щотижня у письмовому вигляді надавати уповноваженій особі на проведення зовнішнього контролю на перевірку інформацію (звіт) щодо виконання завдань (доручень) ОСОБА_2 з метою здійснення оцінки його роботи.

Завданням від 23.01.2023 №_5/2023 відповідно до наказу НСЗУ від 19.01.2023 №24 позивачу доручено до 16:00 23.01.2023 письмово надати директору Адміністративного департаменту на погодження план діяльності та перелік робочих завдань на поточний тиждень (23-27.01.2023) згідно з основними посадовими обов`язками заступника директора Адміністративного департаменту.

Позивач службовою запискою від 23.01.2023 №10-10/33-23 на виконання означеного завдання повідомив, що забезпечення складання такого плану та подання його на погодження уповноваженій особі доручено ОСОБА_36 . Делегування таких прав та повноважень знівелює суть та зміст такого наказу.

Електронним документом від 23.01.2023 №10-10/33-23 ОСОБА_18 звернувся до ОСОБА_2 та зазначив, що підпункт 2 пункту 3 наказу від 19.01.2023 №24 передбачає директору Адміністративного департаменту «забезпечити складання щотижневого плану заступника директора Адміністративного департаменту, а не написати його замість позивача. Зазначено, що посада позивача передбачає здатність самостійно планувати робочий час, розпізнавати і створювати можливості, пропонувати нові ідеї для підвищення ефективності і розвитку організації та здатність організовувати свою роботу та роботу команди максимально ефективно.

Доручення директора Адміністративного департаменту від 23.01.2023 №_5/2023 надане з метою забезпечити складання щотижневого плану позивача та передбачало виявлення у нього та врахування при погодженні його плану роботи на тиждень такі важливі компетенції як ініціативність та управління організацією роботи, що ґрунтуються на організаційних цінностях НСЗУ. Завдання не виконано.

Електронним документом від 27.01.2023 ОСОБА_18 звернувся до ОСОБА_2 . В означеному документі вказано, що з огляду на невиконання позивачем доручення від 23.01.2023 № Завдання _5/2023, що унеможливило виконання підпункту 2 пункту 3 наказу від 19.01.2023 №24, просить надати поденний звіт виконаної ним роботи згідно з основними посадовими обов`язками заступника директора Адміністративного департаменту в період 23-27.01.2023 та запропонувати власне бачення щодо актуального переліку завдань на наступний тиждень згідно з посадовою інструкцією.

У службовій записці від 27.01.2023 №10-10/42-23, поданій позивачем до ОСОБА_6 , зазначено, що директором Адміністративного департаменту не виконуються положення наказу від 19.01.2023 №24 та з власної ініціативи подано звіт про виконану роботу за період « 23-17.01.2023».

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що ОСОБА_29 складено звіт та подано його уповноваженій особі службовою запискою від 30.01.2023 №10-10/44-23.

Колегія суддів бере до уваги те, що згідно статті 33 Закону № 1700-VII, службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення.

Зовнішній контроль здійснюється в таких формах: 1) перевірка працівником, визначеним керівником органу, підприємства, установи, організації, стану та результатів виконання особою завдання, вчинення нею дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються особою або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів; 2) виконання особою завдання, вчинення нею дій, розгляд справ, підготовка та прийняття нею рішень у присутності визначеного керівником органу працівника; 3) участь уповноваженої особи Національного агентства в роботі колегіального органу в статусі спостерігача без права голосу.

У рішенні про здійснення зовнішнього контролю визначаються форма контролю, уповноважений на проведення контролю працівник, а також обов`язки особи у зв`язку із застосуванням зовнішнього контролю за виконанням нею відповідного завдання, вчиненням нею дій чи прийняття рішень.

Згідно наказу НСЗУ від 19.01.2023 №24 «Про врегулювання конфлікту інтересів», вбачається про застосування такої форми контролю за виконанням ОСОБА_29 службових повноважень, пов`язаних з координацією та оцінкою роботи ОСОБА_2 як забезпечення ОСОБА_29 складання щотижневого плану роботи позивача та подання його на погодження уповноваженій особі на проведення зовнішнього контролю, а також надання ОСОБА_29 щотижня у письмовому вигляді уповноваженій особі на проведення зовнішнього контролю на перевірку інформацію (звіт) щодо виконання завдань (доручень) ОСОБА_2 з метою здійснення оцінки його роботи.

Визначено особою, уповноваженою за проведення зовнішнього контролю, т.в.о. заступника Голови НСЗУ ОСОБА_6 , а в разі її відсутності (з поважних причин) - Головою НСЗУ.

Тож, складання щотижневого плану роботи заступника директора Адміністративного департаменту не входить до повноважень позивача, визначених посадовою інструкцією, копія якої наявна в матеріалах справи, а в наказі НСЗУ від 19.01.2023 №24 «Про врегулювання конфлікту інтересів», від позивача цього також не вимагалось, оскільки вказано саме на забезпечення ОСОБА_29 складання щотижневого плану роботи. До того ж, матеріали дисциплінарної справи містять план роботи позивача на 01-03.02.2023, тобто, за наступний період, складений ОСОБА_29 , що підтверджує покладення такого обов`язку саме на директора Адміністративного департаменту, а не на позивача.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоведеність під час здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача порушення ним пункту 8 частини першої статті 8 та частини другої статті 9 Закону №889, пункту 48 Положення №675, а також пункту 8 розділу 3 посадової інструкції заступника директора Адміністративного департаменту щодо покладеного на нього виконання завдання від 23.01.2023 №_5/2023.

Тож, за наслідками розгляду даного спору, підтвердження знайшов один з трьох дисциплінарних порушень, які слугували підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, накладеного спірним наказом, проте за мірою та ступенем проступку, ч. 1 ст. 66 Закону № 889, передбачає, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби. Не є спірним те, що за висновком службового розслідування, догану позивачу було оголошено за три вчинених позивачем дисциплінарних порушення, проте відсутні підстави вважати, що до таких висновків відповідач дійшов би, виявивши лише одне дисциплінарне порушення, вчинене позивачем.

Тобто, встановлення під час здійснення дисциплінарного провадження одного, а не трьох дисциплінарних проступків, вчинених позивачем, об`єктивно могло б вплинути на застосований до нього вид дисциплінарного стягнення.

У контексті доводів апелянта про втручання суду першої інстанції в дискреційні повноваження відповідача під час здійснення дисциплінарного провадження, колегія суддів вважає, що судом не було здійснено втручання в дискрецію відповідача, натомість, констатовано непідтвердження всіх порушень, поставлених позивачу в провину, що слугували підставою для оголошення догани спірним наказом. Крім того, за приписами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, судом першої інстанції правильно було відхилено доводи щодо можливого вчинення корупційних діянь в Адміністративному департаменті, конфліктів інтересу, наявності статусу викривача корупції, як такі, що не є предметом спору у цій справі та не впливають на висновки по суті спору.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача, апелянтом зазначається, що суд першої інстанції не врахував той факт, що на законодавчому рівні встановлено певні обмеження щодо об`єму (кількості) посадових обов`язків. Неможливо прописати всі функціональні обов`язки або всі завдання, які може поставити безпосередній керівник своєму заступнику оскільки діють певні обмеження. Також, на переконання апелянта, суд проігнорував той факт, що ОСОБА_26 обіймає керівну посаду в Адміністративному департаменті і, відповідно, ефективне керівництво вимагає знання усіх деталей та вміння організовувати роботу.

Водночас, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, адже з однієї сторони відповідач в них стверджує, що неможливо передбачити усі функціональні обов`язки для позивача, а з іншої сторони, відповідач вважає, що позивач має знати усі деталі та повинен уміти організувати роботу.

Також, слід зауважити, що Завданням_8/22 позивачу особисто було доручено разом з іншими

працівниками департаменту здійснити роботу - нумерація сторінок, проставлення штампів, печаток, прошивка документів. При цьому, п. 5 розділу 3 інструкції, передбачає, що до посадових обов`язків заступника директора Адміністративного департаменту віднесено не здійснення фактично механічних операцій, а саме забезпечення організації документообігу в НСЗУ.

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції за власною ініціативою не викликав ряд осіб, яким також було поставлено завдання, як позивачу, та не отримав їх показання в якості свідків.

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що вдповідач не навів причин того, чому строна по справі не ініціювала виклик певних осіб для дачі показань в якості свідків та які саме обставини пожгли б показати дані особи у контексті висновків суду по справі.

Також, відповідач у скарзі зазначив про те, що суд залишив поза увагою та не дійшов висновку щодо невиконання ОСОБА_2 покладеного на нього завдання від 27.01.2023 № Завдання 10/2023. Водночас, колегія суддів вважає, що наказом відповідача від 19.01.2023 № 24 «Про врегулювання конфлікту інтересів», встановлено, що саме за виконанням директором Адміністративного департаменту НСЗУ ОСОБА_37 службових обов`язків, пов`язаних з позивачем, був встановлений зовнішній контроль та саме директора Адміністративного департаменту НСЗУ ОСОБА_38 було зобов`язано забезпечити складання щотижневого плану роботи позивача. До такого висновку призводить аналіз формулювання п. 2 розділу 3 вказаного наказу, а саме: «Директору Адміністративного департаменту ОСОБА_39 : забезпечити складання щотижневого плану роботи заступника директора Адміністративного департаменту ОСОБА_1 ….». Таким чином, колегія суддів вважає, що твердження апелянта щодо невиконання позивачем завдання 10/2023 та неврахування такого невиконання судом, спростовується зазначеним вище.

Загалом, колегія суддів вважає, що доводи, покладені в основу апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Доводи апеляційної скарги позивача, на переконання колегії суддів, не є підставою для зміни мотивів, з яких виходив суд першої інсатнції при вирішенні спору, позаяк, спір вирішений правильно, мотивувальна частина відповідає фактичним обставинам справи та підставам, з урахуванням яких судом принято рішення у справі. Доводи сторони про те, що саме має бути зазначено судом в мотивувальній частині, не є підставою для зміни такого рішення.

Отже, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом та способом, визначеним судом першої інстанції.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національної служби здоров`я України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Є.О. Сорочко