Справа № 466/5654/24
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5654/24
Провадження № 2-а/466/96/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шкробак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанов, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної України, щодо винесення постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та скасувати постанови: серія ЗАВ номер 2175054 від 24.04.2023 p., серія ЗАВ номер 2880257 від 24.07.2023 р. та серія ЗАВ номер 2879903 від 24.07.2023р.; визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС), які полягають у дії (відмові) та бездіяльності (невидачі) ОСОБА_2 , постійного посвідчення водія, взамін тимчасового без повторного складання іспитів і зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (Філія ГСЦ МВС), видати ОСОБА_2 постійне посвідчення водія взамін тимчасового посвідчення водія, виданого 30.10.2021 р. органом ТСЦ 4641 серії НОМЕР_1 строком дії до 30.10.2023 р. без повторного складання теоретичного та практичного іспитів у ТСЦ МВС.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.01.2024 адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій - направлено для розгляду у Львівський окружний адміністративний суд.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 провадження в адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі № 466/262/24 роз`єднано позовні вимоги, виділивши у самостійне провадження вимогу про визнання протиправними дій Департаменту патрульної поліції Національної України, щодо винесення постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та скасувати постанови: серія ЗАВ номер 2175054 від 24.04.2023, серія ЗАВ номер 2880257 від 24.07.2023 та серія ЗАВ номер 2879903 від 24.07.2023.(а.с.116)

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 адміністративну справу № 380/9087/24 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанов передати на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова.(а.с.149)

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 справу передано для розгляду судді Свірідовій В.В. (а.с.154).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 27.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.(а.с.156)

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зіславшись на викладені у ньому обставини, просить такий задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, попередньо подавши відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав. Зазначає, що дії правоохоронців Департаменту патрульної поліції, які виносили постанови на позивача є правомірні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача,свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в застосунку «Дія» було надіслано повідомлення/постанови про вчинення ними адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, а саме трьох постанов зафіксованих в автоматичному режимі, серія ЗАВ номер 2175054 від 24.04.2023, серія ЗАВ номер 2880257 від 24.07.2023 та серія ЗАВ номер 2879903 від 24.07.2023.

Уповноваженим органом Національної поліції України щодо накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі визначено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначав, що його довіритель, не скоював жодних порушень ПДР, оскільки того числа не перебував за кермом автомобіля. Цього ж дня його батько, ОСОБА_3 , перебуваючи згідно наказів від 19.04.2023р. №115; від 25.04.2023р.№122; від 18.07.2023р. №201 та від 25.07.2023р.ЛО ТЦК та СП у відрядженнях, рухаючись 24.04.2023р. та 24.07.2023р. трасою Київ-Чоп автомобілем марки Вольво, д.нз НОМЕР_2 , кілька разового міг порушити правила дорожнього руху, а саме: перевищити встановлену швидкість руху.

В матеріалах справи наявні копії квитанцій про сплату вищевказаних штрафів гр. ОСОБА_3 , відповідно до складених на нього протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 122 КУпАП, які прийшли йому в застосунок "Дія".

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що є батьком ОСОБА_2 . Він, ОСОБА_3 ,є власником транспортного засобу автомобіля VOLVO державний номерний знак НОМЕР_2 та перебуваючи у відрядженнях , згідно наказів від 19.04.2023р. №115; від 25.04.2023р.№122; від 18.07.2023р. №201 та від 25.07.2023р.ЛО ТЦК та СП, рухаючись 24.04.2023р. та 24.07.2023р. трасою Київ-Чоп автомобілем марки Вольво, д.нз НОМЕР_2 , кілька разового порушиви правила дорожнього руху, а саме: перевищити встановлену швидкість руху. При отриманні повідомлення в "ДІЇ" сплатив штрафи на перевищення швидкості.

Суд дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідка, та письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, що підтверджується Постановою Верховного суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст. 279-1 - 279-8 цього Кодексу.

Як вбачається із оглянутого судом відео та постанов по накладення адміністративного стягнення, не вбачається чітко, чи автомобілем керував саме позивач. Жодних інших доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач суду не надав.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого суб`єкта оскарження) покладається обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

У розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Однак, відповідач, доказів та обґрунтованості правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 за ч.1 ст. 122 КУпАП, не надав.

Суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 ,оскільки такі підтверджені письмовими доказами,окрім того,останнім сплачені штрафи за порушення ПДР.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.33, 245, 251, 252, 280, 288,293 КУпАП, суд ,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанов - задовольнити частково.

Скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі серія ЗАВ №2175054 від 24.04.2023р., серія ЗАВ №2880257 від 24.07.2023р. та серія ЗАВ №2879903 від 24.07.2023р., та провадження по справі про адміністративне правопорушення -закрити.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (, місце знаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Свірідова