Справа № 675/1317/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/1317/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Янішевська О.С.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

06 листопада 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10 серпня 2024 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що з винесеною постановою не погоджується, вважає, що посадові особи при складанні оскаржуваної постанови допустили грубі порушення та не дослідили усіх обставин справи. Позивач посилається на те, що всупереч вимог п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» працівник поліції не проінформував водія про причини зупинки, а відразу почав вимагати посвідчення водія і реєстраційні документи на транспортний засіб, та лише після вимоги позивача повідомити причини зупинки повідомив завідомо неправдиву інформацію про те, що нібито не працює задня права фара керованого ним автомобіля.

5. Позивач вказує, що працівниками поліції не було прийнято до уваги, що постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року в справі №675/845/24 була оскаржена в апеляційному порядку. Також вважає, що під час винесення постанови було порушено його право на захист.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2802756 від 10 серпня 2024 року, відповідно до якої встановлено, що 10 серпня 2024 року о 22 годині 59 хвилин 05 секунд у м.Ізяславі по вул. Миколи Микитюка буд. 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 31029», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Ізяславським районним судом Хмельницької області 15 липня 2024 року в справі № 675/845/24, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, його дії кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

7. Судом першої інстанції досліджені матеріали справи №675/845/24, з яких встановлено, що 15 липня 2024 року була винесена постанова, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2,130 ч. 1, 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

8. У матеріалах вказаної справи наявна особиста заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, надання їх копій, включаючи відеозапис, та копії постанови. З матеріалами справи позивач був ознайомлений, копії матеріалів, відеозапису та постанову отримав 31 липня 2024 року, що підтверджується особистим записом та підписом позивача.

9. Позивач посилається на те, що він оскаржив в апеляційному порядку постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року в справі №675/845/24, а тому вона не набрала законної сили.

10. 13 серпня 2024 року адвокатом Кучеруком Т. М., договір з яким про надання правової допомоги був укладений 06 серпня 2024 року, була подана апеляційна скарга на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року в справі № 675/845/24, однак вказана скарга була подана з пропуском строків оскарження, зазначених у постанові, тому разом зі скаргою було подане клопотання адвоката про поновлення строку на оскарження.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

12. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-5 цієї постанови.

13. Відповідач вказує, що під час перевірки документів через інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Напіональної поліції України» було встановлено, що ОСОБА_1 15.07.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Шляхом моніторингу офіційних веб-порталів «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», щодо інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень, було встановлено, що ОСОБА_1 постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

14. Відповідач вказує, що апелянт був позбавлений права керування транспортним засобом строк на 1 рік, тому не мав права керувати автомобілем на момент винесення оскаржуваної постанови. Твердження позивача щодо неправомірності дій з боку інспектора поліції є необґрунтованими.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

17. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

19. Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

20. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

21. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

22. Статтею 16 цього ж Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

23. Пунктом 2 ч.1 закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

24. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

25. Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

26. Згідно із п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

28. Відповідно до п.2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

29. Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

30. Отже, порушення вимог п. 2.1а ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст. 126 КУпАП.

31. Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

32. Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

33. Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

34. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

35. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

36. Позивач не заперечує того, що 10 серпня 2024 року о 22 год. 59 хв. він керував транспортним засобом у м. Ізяславі Шепетівського району Хмельницької області по вул. Миколи Микитюка, буд. 6, транспортним засобом «ГАЗ 31029», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

37. Як встановлено судом, постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.07.2024 року (справа №675/845/24) позивача позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана обставина не оспорюється сторонами, визнається учасниками справи та не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст.78 КАС України.

38. Постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.07.2024 року, набрала законної сили 26.07.2024 року, тобто через десять днів з дня її винесення.

39. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.08.2024 року представнику позивача відмовлено у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.07.2024 року, так як останній не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга подана ним до суду першої інстанції 13.08.2024, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, а наведені в скарзі причини такого пропуску не можуть вважатися поважними. Окрім того, апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож позивач мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду.

40. Колегія суддів відхиляє доводи представника позивача, що постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року в справі №675/845/24 не набрала законної сили через те, що була оскаржена в апеляційному порядку як такі що не відповідають фактичним обставинам справи, адже вказана скарга була подана з пропуском строків оскарження. Також суд наголошує, що був позивач був обізнаний з винесеною в справі № 675/845/24 15 липня 2024 року постановою, з накладеним стягненням та достовірно знав, що постанова набрала законної сили.

41. Таким чином, позивач, незважаючи на те, що у нього не було вилучено посвідчення водія, а він не виконав обов`язку негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції, був позбавлений права керування транспортними засобами на момент винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №2802756, а саме 10.08.2024, тому в силу приписів ч. 4 ст. 126 КУпАП позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

42. В свою чергу, відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні докази, які не спростовані позивачем.

43. Зокрема, надані відповідачем суду відеозаписи підтверджують правомірність оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, є належними та допустимими доказами, так як виготовлені відповідно до вищевикладених положень ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

44. Верховний Суд у справі №127/19283/17 від 25.09.2019 року зазначив, що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення за ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами) є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

45. З наданих до суду першої інстанції представником відповідача відеозаписів вбачається, що працівником поліції позивачу було повідомлено причини його зупинки, роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП та надано можливість зателефонувати адвокату, однак від здійснення такого дзвінка відмовився сам позивач.

46. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що інспектор відповідача при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови немає.

47. Окрім того, зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що вона в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи та вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

48. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.