Справа № 140/8998/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/8998/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення оформлене листом від 03.07.2024 за вих.№996, на підставі протоколу комісії від 02.07.2024 №9, яким було відмовлено у задоволенні заяви про оформлення відстрочки від мобілізації, поданої 10.06.2024 та зареєстрованої за вх.№ К-1260, якою було визнано відсутність всіх необхідних підтверджуючих документів на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та додатку 5 Постанови КМУ №560 «Про затвердження порядку призову громадян на військову службу», а саме трьох і більше свідоцтв про народження дітей із зазначенням батьківства військовозобов`язаного; зобов`язання повторно розглянути заяву від 10.06.2024 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, відобразивши прийняте рішення у військово-обліковій документації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.06.2024 позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про оформлення йому відстрочки від мобілізації на підставі абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 та надав наступні документи: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 13.06.2019; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.03.2015; посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_5 від 21.06.2024; акт обстеження умов проживання від 06.06.2024; паспорт громадянина України НОМЕР_6 від 10.03.2005; реєстраційний номер облікової карти платника податків № НОМЕР_7 ; довідку від 19.06.2024 за вих. №98386/22.1-21 з Володимирського відділу ДВС; нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 22.06.2024; копію рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03.04.2014 у справі №154/860/14.

Поштовим відправленням від 04.07.2024, яке позивач отримав 09.07.2024, відповідач повідомив листом від 03.07.2024 за вих. №2996, що рішенням комісії для розгляду питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 (протоколом комісії від 02.07.2024 №9) ухвалено рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із відсутністю у складі поданої ним заяви усіх необхідних підтверджуючих документів які надають йому право на таку відстрочку.

Оскільки, у повідомленні від 03.07.2024 за вих. №2996 відповідачем не було конкретно вказано, які саме документи не були долучені позивачем до заяви про оформлення відстрочки, ОСОБА_1 було скеровано два адвокатські запити до відповідача з проханням надати у розпорядження протокол комісії від 02.07.2024 №9 та копії документів, які стали підставою для прийняття такого рішення відповідачем, а також, підтвердити повноваження комісії для розгляду питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період створеної при ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 31.07.2024 за вих. №3508 та від 09.08.2024 за вих. №3694 відповідач надав у розпорядження позивача всі запитувані документи з яких вбачається, що витягом з додатку №2 до протоколу від 02.07.2024 №9, позивачу було відмовлено у надані відстрочки у зв`язку із відсутністю свідоцтв про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного. Крім того, як вбачається із витягу з додатку №2 до протоколу від 02.07.2024 №9, відповідач не вказав у переліку долучених позивачем документів, а саме: рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03.04.2014 у справі №154/860/14 та довідку від 19.06.2024 за вих. №98386/22.1-21 видану Володимирським відділу ДВС. Факт того що такі документи позивачем було подано разом із заявою про надання відстрочки, стверджено наявністю посвідчу вального напису відповідача на копіях документів, які надійшли у відповідь на адвокатські запити.

На підставі наведеного вважає рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині відмови в оформленні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації протиправним.

Ухвалою суду від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.108).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечив з наступних підстав (а.с.11-118).

В обґрунтування своєї позиції вказав 10.06.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява від позивача з копіями документів у якій він просив розглянути його заяву, а також надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці). Дану заяву було отримано та зареєстровано за вхідним К-1260 від 10.08.2024 року

02.07.2024 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто заяву позивача. В ході розгляду було встановлено, що позивачем до заяви не були долучені усі необхідні документи, які дають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації визначені в додатку №5 до Порядку, а саме свідоцтва про народження 3-х дітей із зазначенням батьківства військовозобов`язаного.

У додатку №5 до Порядку зазначається, що військовозобов`язані, які подають заяву на відстрочку від призову під час мобілізації за пунктом 3 частиною 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до своєї заяви мають долучити такі документи: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину

Позивачем до своєї заяви на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації було долучено свідоцтво про шлюб з громадянкою ОСОБА_5 , акт обстеження умов проживання виданий Оваднівською сільською радою, витяг №835 від 22.05.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщені/ будинку осіб, картку платника податків ОСОБА_1 , копію паспорта ОСОБА_1 , копію посвідчення багатодітної сім`ї, три свідоцтва про народження дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 17.09.2015, рішення Володимир-Волинського міського суду від 03.04.2014 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , довідку з Володимирського ВДВС про відсутність на виконанні документів примусового стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , копію договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її виховані укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зауважує, що договір, який був долучений до позовної заяви, про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її виховані укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не в повній мірі відповідає вимоги додатку № 5 до Порядку в частині переліку документів необхідних для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ( свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину ).

Договір, який був складений між батьками малолітнього ОСОБА_4 аж ніяк не зобов`язує позивача до утримання вище зазначеної дитини. У пункті 1.3 вище зазначеного договору зазначено, що утримання дитини, зокрема витрати на належне і достотне харчування, одяг, предмети для гри та розвитку, медичне обслуговування витрати на навчання тощо здійснюються за рахунок коштів матері - ОСОБА_5 . З огляду на те, що даний договір жодним чином не впливає на обов`язки позивача не зрозуміло для чого його було долучено до заяви на відстрочку, а також до позовної заяви.

Крім того заперечив щодо витрат на правову допомогу у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують реальність надання правової допомоги та будь-яких доказів факту здійснення ОСОБА_1 реальної оплати адвокатських послуг Машевської Л.А.

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_8 (а.с.18-19, 22-23).

10.06.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII (жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці) до якої долучив такі документи: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 13.06.2019; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.03.2015; посвідчення багатодітної сім`ї серії НОМЕР_5 від 21.06.2024; акт обстеження умов проживання від 06.06.2024; паспорт громадянина України НОМЕР_6 від 10.03.2005; реєстраційний номер облікової карти платника податків № НОМЕР_7 ; довідку від 19.06.2024 за вих. №98386/22.1-21 з Володимирського відділу ДВС; нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 22.06.2024; копію рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03.04.2014 у справі №154/860/14 (а.с.24-35).

03.07.2024 відповідач листом №2996 повідомив позивача про те, що рішенням комісії для розгляду питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 протоколом №9 від 02.07.2024 відмовлено у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з відсутністю у складі поданої 10.06.2024 заяви усіх необхідних документів, підтверджуючих право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII та додатку №5 Постанови №560 (а.с.39).

23.07.2024 представником позивача було надіслано до відповідача адвокатський запит з проханням надати копію протоколу комісії №2 від 02.07.2024 щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу та всі додані документи на підставі яких було відмовлено у наданні відстрочки та надати відповідні документи щодо створення комісії, яка відмовила ОСОБА_1 у наданні відстрочки (а.с.116).

01.08.2024 представником позивача було повторно надіслано до відповідача адвокатський запит з проханням надати протокол №9 від 02.07.2024 яким відмовлено позивачу у наданні відстрочки (а.с.43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 листами від 31.07.2024 №3508 та від 09.08.2024 №3694 відповідач надав у розпорядження позивача запитувані документи з яких вбачається, що витягом з додатку №2 до протоколу від 02.07.2024 №9, позивачу було відмовлено у надані відстрочки у зв`язку із відсутністю свідоцтв про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного (а.с.53-57).

В матеріалах справи наявний також витяг із протоколу Комісії №9 від 02.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII з таких причин - відсутність свідоцтв про народження дітей (трьох і більше) із зазначення батьківства військовозобов`язаного (а.с.53-55).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII (далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У розумінні статті 1 Закону №3543-XII мобілізацією вважається комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

16.05.2024 Кабінетом Міністрів України Постанову №560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Як передбачено пунктом 1 Порядку №560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

Як передбачено пунктами 58, 60 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Додатком 5 до Порядку № 560 зазначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до якого документами, що підтверджують право на відстрочку відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII - для жінок та чоловіків, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, є: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Як встановлено судом вище, 10.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII (а.с.24-35).

При цьому, долученими до вказаної заяви документами підтверджено такі обставини.

06.03.2024 між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, після державної реєстрації якого дружина позивача змінила прізвище на « ОСОБА_5 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_9 (а.с.27 зворот).

З свідоцтв про народження серії НОМЕР_10 та серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , тобто позивач є батьком вказаних дітей (а.с.24-25).

В той же час, зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 вбачається, що на час укладення шлюбу з позивачем, у його дружини ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) була одна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де в графі батько записаний - ОСОБА_6 (а.с.26 зворот).

З витягу з протоколу Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 02.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII з таких причин - відсутність свідоцтв про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного (а.с.53-55).

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Отже, норма пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не ставить право військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу у залежність від того, чи є він батьком таких дітей (тобто від батьківства), водночас вирішальне значення має саме факт перебування дітей (трьох і більше дітей віком до 18 років) на його утриманні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №9 від 02.07.2024, про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з тих підстав, що в свідоцтві про народження у третьої дитини батьківство військовозобов`язаного не зазначено, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, позаяк Комісії при розгляді заяви позивача належало встановити не факт його батьківства, а факт перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років.

При вирішенні даного спору суд також вважає за необхідне зазначити, що, виходячи з положень статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якою визначено поняття «сім`ї», можливо дійти висновку про те, що сім`я створюється не лише на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення.

Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»: членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, термін «сім`я» означає не лише створення сім`ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення.

В той же час, в контексті спірних відносин, визначальним для цієї справи є не встановлення факту батьківства чи проживання однією сім`єю, а утримання позивачем, як вітчимом, неповнолітньої дитини своєї дружини, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.26 зворот).

З цього приводу слід зазначити, що якщо сімейне законодавство визначає безумовний обов`язок щодо утримання батьками своїх неповнолітніх дітей, то стосовно вітчима (мачухи) передбачені певні застереження.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

В свідоцтві про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_11 за вказівкою матері батьком вказано ОСОБА_7 , відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до частини першої статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд зазначає, що позивач, перебуваючи у шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 )., має право на участь у вихованні її дитини - ОСОБА_4 (за умови проживання однією сім`єю). При цьому, обов`язок щодо її утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останньої немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23.

Однак за обставин цієї справи відповідач під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII не досліджував факт перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, а відмову у наданні відстрочки обґрунтував виключно тим, що в свідоцтві про народження у третьої дитини його батьківство не зазначено, інших підстав для відмови ні в протоколі Комісії №9 від 02.07.2024, ні у повідомленні від 03.07.2024 №2996, ні у відзиві на позовну заяву не зазначено.

Крім того, позивачем як на розгляд Комісії так і до суду було надано витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №835, акт обстеження умов проживання №35 від 06.06.2024 та посвідчення батька багатодітної сім`ї серії НОМЕР_5 (а.с.20, 28-29).

Суд зазначає, що листом Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту від 16.02.2010 №4.1/1562 роз`яснено Міністерству праці та соціальної політики України, що сім`ї, які утворені шляхом повторного шлюбу батьків та спільного виховання трьох і більше дітей від попередніх шлюбів без їх усиновлення, можуть бути віднесені до категорії багатодітних сімей.

Отже багатодітна сім`я - це сім`я в якій виховується троє та більше дітей (рідних, усиновлених та дітей, над якими встановлено опіку чи піклування).

Для встановлення статусу багатодітної сім`ї достатньо лише самого факту наявності трьох і більше дітей, незалежно від ступеню кровної спорідненості з батьками, наявності зареєстрованого шлюбі між батьками та формами опіки.

Механізм виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї визначає Порядок виготовлення і видачі посвідчень батьків багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2010 №209 (далі - Порядок №209).

Посвідчення є документами, що підтверджують статус багатодітної сім`ї і дітей з такої сім`ї та їх право на отримання пільг згідно із Законом України «Про охорону дитинства» та іншими актами законодавства (пункт 2 Порядку №209).

Відповідно до пункту 3 Порядку №209 посвідчення видаються структурними підрозділами районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських (міст обласного значення), районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (далі - структурний підрозділ/виконавчий орган) і центрами надання адміністративних послуг одному з батьків незалежно від місця проживання протягом десяти робочих днів з дати подання заяви.

На час подання заяви про відстрочку від мобілізації та позову наданий ОСОБА_1 статус батька багатодітної сім`ї нескасовано.

Вказане вище свідчить про те, що відповідач заяву позивача належним чином не розглянув та не здійснив перевірку наявності (відсутності) підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII за доданими документами, що свідчить про протиправність рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Суд, розглядаючи справу в межах позовних вимог, зазначає, що протокол Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.07.2024 №9 є рішенням суб`єкта владних повноважень відповідно до положень КАС України, відтак протиправне рішення відповідача підлягає скасуванню в частинні відмови позивачу у наданні відстрочки.

Крім того, в контексті спірних правовідносин з метою належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Крім того, зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, на підставі Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №9 від 02.07.2024, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці), з урахуванням висновків суду та з прийняттям відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ).

Суддя А.Я. Ксензюк