Справа № 460/11829/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року м. Рівне №460/11829/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.09.2024 №61 про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно з статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку згідно з статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19.08.2024.

Ухвалою суду від 07.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що звернулась до пенсійного органу за призначенням пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак отримала відмову з підстав недостатнього періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, зокрема станом на 01.01.1993. Звертає увагу, що станом на 01.01.1993 прожила у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, що підтверджено довідкою (посвідченням) потерпілого 3 категорії та довідкою органу місцевого самоврядування. Таким чином, вважає, що прожила у забрудненій зоні достатню кількість років для зниження пенсійного віку на 6 років максимально. За наведеного вказує, що рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії є протиправними, у зв`язку з чим просить суд позов задовольнити повністю.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у встановлений судом строк подало відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого звертає увагу суду, що початкова величина до позивача не застосовується, оскільки доказів, що підтверджують постійне проживання або постійну роботу з 26.04.1986 по 31.07.1986 в 3 зоні матеріали справи не містять. Наголошує, що проведено перевірку достовірності видачі довідки про факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення від 15.08.2024 № 421 виданої Володимирецькою селищною радою. За результатами перевірки встановлено розбіжності з даними первинних документів. Відповідно до записів зроблених у будинковій книзі №4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за місцем проживання в селі Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 10 серпня (августа) 1989 (що не відповідає запису 01.01.1986 в довідці від 15.08.2024 №421) по 11.01.1995. Однак, дата приписки 10 августа 89 містить виправлення, спочатку була зазначена одна дата, а поверх цієї дати зроблено виправлення і запис іншої дати іншим кольором ручки. В акті зазначено, таку довідку вважати не дійсною. Таким чином, період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено. Відтак, наявність лише посвідчення відповідної категорії не є безумовною підставою для призначення пенсії зі зниження віку, відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ. Для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, позивач, зобов`язаний підтвердити довідкою органу місцевого самоврядування відповідний період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. Також, звертає увагу, що відповідно до диплому №269184 позивач в період з 01.09.1987 по 29.06.1988 навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі, м.Рівне (чиста зона), відтак факт навчання заперечує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення в (с.Новосілки) в цей період. Оскільки, позивачем не підтверджено факт проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення на 01.01.1993 не менше 3 роки, право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ відсутнє. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Дослідженням письмових доказів, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області.

Позивач є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується довідкою від 30.07.2024 №1816, виданою Рівненською обласною державною адміністрацією.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 22.11.2023 №18344/0/2-23/54, довідки про встановлення статусу, зокрема, особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, видані відповідними регіональними комісіями за результатами розгляду справ таких громадян, використовуються до отримання такими громадянами посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до записів диплому № НОМЕР_1 позивач в період з 01.09.1987 по 29.06.1988 навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі.

Згідно з довідкою Володимирецької селищної ради Рівненської області від 15.08.2024 №421, позивач дійсно проживала в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1986 по 11.01.1995. Підстава: будинкова книга №4, особовий рахунок №311.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с.Новосілки Володимирецького (Вараського) району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона).

19.08.2024 позивач звернулася із заявою та документами до територіального органу ПФУ про призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 44, ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, на підставі наказу Головного управління ПФУ в Рівненській області від 21.08.2024 №1167, направлення від 22.08.2024 №4036/КПР проведено перевірку достовірності видачі довідки від 15.08.2024 №421 виданої Володимирецькою селищною радою про факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення та складено Акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 27.08.2024 №1700-1102-1/4912.

В описові частині Акту перевірки від 27.08.2024 №1700-1102-1/4912 зазначено:

«В будинковій книзі №4 запис №311 значиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (так зазначено в документах). В графі «Мета приїзду» зазначено: м/житель. В графі «Паспорт…» зазначено: V-ГЮ №729809, Владимирец. РОВД Ровенской обл. 07.08.89г. В графі «Відмітка органу міліції про прописку» зазначено: штам Прописан село Новоселки 10 августа 89 (запис числа, місяця і року спочатку була зазначена одна дата, а поверх цієї дати зроблено виправлення і запис іншої дата іншим кольором заряда). В графі «Коли та куди вибув» зазначено: Волод-ць штамп Виписаний 11.01.1995р. Під час перевірки додатково було надано погосподарську книгу №5 Біленської сільської ради за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , та погоспродарську книгу №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , голови сім`ї ОСОБА_4 , в членах сім`ї значиться запис про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка. В погосподарській книзі №5 за 1986-1990 роки в графі «Для учащихся» на 01.01.1986 зазначено: МТ сш 9 кл.; на 01.01.1987 зазначено: 10 кл. В погосподарській книзі №8 за 1991-1995 роки в графі «Місце роботи і посада» зазначено: ніде не працює; в графі «Послідуючі зміни в роботі» на 01.01.1992 - 01.01.1995 зазначено: -//-. Відмітки в погосподарських книгах за 1986-1995 роки про вибуття та прибуття відсутні.».

Висновок: «За результатами перевірки довідки про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 15.08.2024 №421 встановлено розбіжності з даними первинних документів. Відповідно до записів зроблених у будинковій книзі №4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за місцем проживання в селі Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 10 серпня (августа) 1989 (що не відповідає запису 01.01.1986 в довідці від 15.08.2024 №421) по 11.01.1995р. Однак дата приписки 10 августа 89 містить виправлення, спочатку була зазначена одна дата, а поверх цієї дати зроблено виправлення і запис іншої дата іншим кольором ручки. Під час перевірки додатково було надано погосподарські книги за 1986-1990 та 1991- 1995 роки, в яких відмітки про вибуття та прибуття відсутні. Відповідно до вищенаведеного довідку про факт реєстрації та проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення від 15.08.2024 №421, видану особі на прізвище ОСОБА_2 вважати не дійсною.».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.09.2024 №61 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з тієї підстави, що відсутній необхідний період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 3 роки.

У вказному рішенні зазначено про те, що вік заявника 54 роки 14 днів, страховий стаж становить 33 роки 9 місяців 3 дні. Довідку про проживання в зоні гарантованого добровільного відселення від 15.08.2024 №421, що видана виконкомом Володимирецької селищної ради, не взято до уваги, оскільки за результатом акту перевірки достовірності документів, наданих для призначення пенсії, про підтвердження факту реєстрації та постійного проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення від 27.08.2024 №1700-1102-1/4912 встановлено розбіжності з даними первинних документів та зазначено, що довідку вважати не дійсною. Таким чином, період проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (далі Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-ІV. Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років, з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років, з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років, починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІ особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Суд звертає увагу на те, що за змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ для встановлення початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки постійне проживання або робота в зоні гарантованого добровільного відселення протягом усього періоду з моменту аварії по 31 липня 1986 року не є обов`язковим; достатньо, що особа, яка звернулася за призначенням пенсії, постійно проживала або працювала у вказаній зоні певний час у період з моменту аварії (тобто, 26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року.

Аналогічна правова позиція щодо встановлення початкової величини зниження пенсійного віку висловлена Верховним Судом в постанові від 6 лютого 2018 року у справі №556/1153/17.

Відповідно до обставин даної справи, пенсійний орган заперечує право позивача на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки та наголошує, що у позивача відсутній необхідний період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

Обставини щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу та досягнення відповідного віку, не є спірними. Тобто, спір у даній справі виник виключно щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, зокрема станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (із змінами в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №22-1).

Вказаний порядок прийнято відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження;

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування (в редакції Постанови Пенсійного фонду №55-1 від 19.12.2023);

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Так, пунктом 2.22 цього розділу передбачено, що для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Підпунктом 6 пункту 2.6. розділу II Порядку №22-1 визначено, що при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються, зокрема документи про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС чи потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для призначення додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відтак, механізм реалізації права, передбаченого законом, зокрема, щодо переліку документів, необхідних для призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко передбачений Порядком №22-1.

З аналізу наведених норм слідує, що документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи є, зокрема (1) документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування (зокрема, відповідна довідка) та (2) посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів (пункт 4.2 розділу IV Порядку №22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7 розділу IV Порядку №22-1).

Суд враховує, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (частина 3 статті 65 Закону №796-XII).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років. Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

З системного аналізу наведених нормативно-правових актів слідує, що право встановлення пільг і компенсацій мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Таким чином, наявність лише посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, є підставою для призначення до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень.

Право ж на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII мають особи, які постійно проживали (працювали), у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років станом на 01.01.1993, що підтверджується документами про проживання, які видані органами місцевого самоврядування (зокрема довідкою), як передбачено підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1.

Як зазначалось судом, позивач є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується довідкою від 30.07.2024 №1816, виданою Рівненською обласною державною адміністрацією. При цьому, згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 22.11.2023 №18344/0/2-23/54, довідки про встановлення статусу, зокрема, особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, видані відповідними регіональними комісіями за результатами розгляду справ таких громадян, використовуються до отримання такими громадянами посвідчення встановленого зразка.

Разом з тим, належність ОСОБА_1 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 3, відповідачем за змістом відзиву не заперечується.

Відповідач заперечує період проживання позивача, зазначений у довідці від 15.08.2024 №421, що видана виконкомом Володимирецької селищної ради, оскільки за результатом акту перевірки від 27.08.2024 №1700-1102-1/4912 встановлено розбіжності з даними первинних документів та зазначено, що довідку вважати не дійсною. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що відповідно до диплому №269184 позивач в період з 01.09.1987 по 29.06.1988 навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі, м. Рівне (чиста зона), відтак факт навчання заперечує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення в (с.Новосілки) в цей період. Тому, пенсійний орган вважає, що період проживання заявниці в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено.

За правилами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалює обґрунтоване рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, згідно з довідкою Володимирецької селищної ради Рівненської області від 15.08.2024 №421, позивач дійсно проживала в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1986 по 11.01.1995. Підстава: будинкова книга №4, особовий рахунок №311.

Дійсно, відповідно до записів диплому №269184 позивач в період з 01.09.1987 по 29.06.1988 навчалася в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.07.2023 у справі №460/2589/20, дані трудової книжки не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджено відповідними довідками органу місцевого самоврядування та посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Враховуючи наявність у позивача посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт реєстрації та проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення, Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно достатті 55 Закону №796-ХІІ.

Отже, дані трудової книжки, відомості про навчання та інші не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, які підтверджено наявною довідкою органу місцевого самоврядування та посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час навчання з 01.09.1987 по 29.06.1988 проживала в м.Рівне.

Таким чином, суд наголошує, що факт навчання позивача з 01.09.1987 по 29.06.1988 в Рівненському середньому кооперативному профтехучилищі не спростовує факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення в цей період.

За наведеного, суд відхиляє доводи пенсійного органу з даного приводу.

При цьому, дослідивши Акт перевірки від 27.08.2024 №1700-1102-1/4912 суд враховує, що в ньому зазначено про те, що в записі про прописку спочатку була зазначена одна дата («10 августа 89»), а поверх цієї дати зроблено виправлення і запис іншої дати.

Однак, суд не може залишити поза увагою й той факт, що в будинковій книзі №4 запис №311 в графі «мета приїзду» зазначено місцевий житель, а в графі «коли та куди вибув» зазначено ОСОБА_6 , виписаний 11.01.1995.

Більше того, під час перевірки додатково було надано погосподарську книгу №5 Біленської сільської ради за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 та погоспродарську книгу №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок №319 голови сім`ї ОСОБА_4 , в членах сім`ї значиться запис про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка. А в погосподарській книзі №5 за 1986-1990 роки в графі «Для учащихся» на 01.01.1986 зазначено: МТ сш 9 кл.; на 01.01.1987 зазначено: 10 кл. Відмітки в погосподарських книгах за 1986-1995 роки про вибуття та прибуття відсутні.».

За наведеного, суд вважає, що позивач дійсно проживала в с.Новосілки Володимирецького району Рівненської області з 01.01.1986 по 11.01.1995, як і зазначено в довідці Володимирецької селищної ради Рівненської області від 15.08.2024 №421.

Отже, суд дійшов висновку, що Актом перевірки від 27.08.2024 №1700-1102-1/4912 не встановлено розбіжностей з довідкою від 15.08.2024 №421.

Тому, вказана в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.09.2024 №61 підстава для відмови у призначенні пенсії є протиправною.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 відповідно до довідки органу місцевого самоврядування від 15.08.2024 №421, проживала в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 11.01.1995, що становить 8 років 8 місяців 17 днів, а станом на 01.01.1993 6 років 8 місяців 7 днів.

Відтак, оскільки позивач у період, що дає право на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку (з 26.04.1986 по 31.07.1986) проживала в зоні гарантованого добровільного відселення, то вона має права на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки.

У сукупності вищенаведеного, суд зауважує, що позивач надала основний документ, що підтверджує її право на пільги та компенсації, встановлені Законом №796-ХІІ, довідку (посвідчення) потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3, яка засвідчує той факт, що станом на 01.01.1993 вона прожила в зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років. Більше того, відповідний період проживання підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування, як того вимагають положення Порядку №22-1.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що період проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 3 необхідних роки. Оскільки, станом на 01.01.1993 позивач прожила на території зони гарантованого добровільного відселення більше 3 років, то її пенсійний вік відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає зниженню з розрахунку: 3 роки початкова величина та 1 рік за 2 роки проживання (за повних 8 років), тобто максимально на 6 років.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах за статтею 55 Закону №796-ХІІ є досягнення особою відповідного віку.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років.

За наведеного, з урахуванням зменшення пенсійного віку на 6 років, достатній вік позивача для призначення пенсії має становити 54 роки (60-6).

Судом встановлено, що на момент подання заяви до пенсійного органу про призначення пенсії на пільгових умовах, позивачу виповнилося 54 років. Тому, вказана умова є дотриманою.

Одночасно суд зауважує, що також обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах за статтею 55 Закону №796-ХІІ є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідач у рішенні про відмову у призначенні пенсії вказав, що страховий стаж позивача становить 33 роки 9 місяців 3 дні.

Таким чином, у позивача наявний необхідний страховий стаж, а обставини щодо наявності необхідного страхового стажу не є спірними у даній справі. Тому, вказана умова також є дотриманою.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особа, яка станом на 01.01.1993 прожила на території зони гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а також прожила достатню кількість років в цій зоні для зменшення пенсійного віку на 6 років максимально.

Отже, суд дійшов висновку, що Головне управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області рішенням від 04.09.2024 №61 безпідставно та не правомірно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Матеріалами справи підтверджується, що 54 роки позивачу виповнилося 05.08.2024 (день досягнення пенсійного віку), а до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії позивач звернулась 19.08.2024, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Тому, в даному випадку пенсія підлягає призначенню саме з 06.08.2024. Разом з тим, згідно з позовними вимогами, позивач просить призначити пенсію з 19.08.2024 (день звернення).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для належного захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.09.2024 №61 про відмову в призначенні пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме з 06.08.2024.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, а саме 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.09.2024 №61 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за нормами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 06.08.2024 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м.Рівне, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко