Справа № 420/9607/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9607/23

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду за період лікування та реабілітації за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за період лікування та реабілітації після поранення у період з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмірі 145460 грн.;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за період лікування та реабілітації після поранення з листопада 2022 року по лютий 2023 року включно у розмiрi 145460 грн.

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 07.09.2022 одержав поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки, осколкове дотичне поранення II та ІІІ пальця лівої кисті, з вогнепальним переломом нігтьової та середньої фаланги ІІІ пальця. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною надано довідку про обставини поранення № 6210 від 20.10.2022. З цього часу позивач перебував на лікуванні та реабілітації після поранення. Довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії № 5352 від 24.10.2022 підтверджено причинний зв`язок між отриманням поранення 07.09.2022 з проходженням військової служби, поранення віднесено до легких. 09.12.2022 позивач повернувся до військової частини для продовження проходження військової служби. 21.12.2022 знову одержав бойове поранення, вогнепальне осколкове поранення середньої третини лівого плеча, перелом п`ятого пальця правої стопи. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною надано довідку про обставини поранення № 1011 від 24.02.2023. За довідками гарнізонної військово-лікарської комісії № 324 від 30.12.2022 та за № 959 від 26.01.2023 вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого плеча, перелом правої великогомілкової кістки, консолідуючого перелому V пальця правої стопи з тимчасовим порушенням функції, отримане 21.12.2022, пов`язане з проходженням військової служби, надано 30 днів відпустки. Позивач зазначає, що поранення віднесено до тяжких травм. На час воєнного стану військовослужбовці, які у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після поранення або на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, отримують 100 тис. грн. на місяць, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого. Позивач стверджує, що не отримав додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн. у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період реабілітації (листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року). Також в позові вказано, що у грудні 2022р. позивач отримав грошову винагороду у розмірі 52677 грн., у січні 2023 - 88735 грн., у лютому 2023 р. - 43358,12 грн., у березні 2023 - 69770 грн. Отже, додаткова грошова винагорода склала тільки по 30 тис. грн. щомісячно, тобто не в розмірі, яка виплачується з причин поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаним із захистом Батьківщини. Позивач вважає, що за період лікування та реабілітації у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період листопад 2022 року по лютий 2023 йому не доплатили 145460 грн. На звернення до безпосереднього командира щодо питання виплат додаткової грошової допомоги у розмірі 100 тис. грн. за період лікування та реабілітації позитивної відповіді не отримав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня, коли зазнав такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Виплата відбувається щомісяця на підставі довідки з медичного закладу, де лікується поранений. Необхідна умова для додаткової винагороди безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач, послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 07.09.2022 одержав поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки, осколкове дотичне поранення II та ІІІ пальця лівої кисті, з вогнепальним переломом нігтьової та середньої фаланги ІІІ пальця. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванням збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною НОМЕР_1 надано довідку про обставини поранення № 6210 від 20.10.2022.

На лікування до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , старший солдат ОСОБА_1 вибув з 07.09.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2022 № 236. З 08.09.2022 переведений та продовжував лікування у КНГІ "Южненська міська лікарня" на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2022 № 238. Повернувся з лікування з 22.09.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 251 від 22.09.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 28.09.2022 № 257 позивач вибув на лікування до КНІП "Одеська обласна клінічна лікарня", місто Одеса, з якого повернувся 21.10.2022.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно- поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 5352 від 24.10.2022 стан після операції 29.09.2022 видалення стороннього тіла передньої грудної стінки з приводу вогнепального осколкового сліпого поранення (07.09.2022) м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки. Лівої кисті з вогнепальним переломом нігтьової фаланги ІІІ пальця, поранення позивача пов`язане з проходженням військової служби, на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до легких. Потребує відпустки на 30 календарних днів.

На підставі цього, позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 26 жовтня по 24 листопада 2022), відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 25.10.2022 № 284.

З огляду на те, що поранення було визнано легким, додаткова грошова винагорода збільшена до 100 тис. грн. за період перебуванні у відпустці йому не виплачувалась. Виплачена додаткова грошова винагорода 30000 грн.

Під час знаходження у відпустці позивач вибув на лікування з 28.10.2022 по 04.11.2022, що підтверджується довідкою № 456 про тимчасову непрацездатність від 04.11.2022 КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради та випискою з історії хвороби № 2825/774, в якій вказано, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні за наслідками перенесеної міно-вибухової травми 07.09.2022.

З 21.11.2022 по 09.12.2022 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КМП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради відповідно до виписки з історії хвороби № 2825/774 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2022 № 312.

Повернувся з лікування з КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" до військової частини для продовження проходження військової служби 09.12.2022, про що було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.12.2022 № 332.

За листопад 2022 року позивачу було виплачено 52677 грн. 01 коп. грошового забезпечення, в тому числі посадовий оклад 2820 грн., оклад за військовим званням - 600 грн.,надбавка за особливі умови проходження служби - 2223 грн., премія 7811 грн. 40 коп., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових проблем 8600 грн.,1424 грн. 80 коп. індексації, 30000 грн. додаткової грошової винагороди, усього 53479 грн. 20 коп., а з урахуванням військового збору 802 грн. 19 коп. до виплати сума склала 52677 грн. 01 коп.

За період з 01.12.2022 по 10.12.2022 позивачу була нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода в розмірі 30000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (наказ № 15 від 02.01.2023).

За період з 11.12.2022 по 21.12.2022 позивачу нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду в розмірі 24838 грн. 71 коп. (виходячи з розрахунку 100 тис. грн. на місяць за безпосередню участь в бойових діях).

21.12.2022 позивач одержав бойове поранення, вогнепальне осколкове поранення середньої третини лівого плеча, перелом п`ятого пальця правої стопи. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною надано довідку про обставини поранення № 1011 від 24.02.2023 року.

Позивач вибув на лікування до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.12.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2022 № 344. Період лікування безпосередньо після отримання поранення становить з 21.12.2022 по 30.12.2022 року включно.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 30.12.2022 № 324, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. Визначено, що поранення пов`язане з проходженням військової служби. На підставі цього, позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

За грудень 2022 року позивачу нараховано 90086 грн. 52 коп. грошового забезпечення, в тому числі нараховано 75161 грн. 29 коп. додаткової грошової винагороди (виходячи з розрахунку 30000 грн. додаткової грошової винагороди + 24838 грн. 71 коп. (за період участі в бойових діях 11.12.-21.12.2022) + 20322 грн. 58 коп. за 9 днів лікування 22.12.2022 по 30.12.2022= 75161 грн. 29 коп. ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.12.2022 № 352 позивачу була надана відпустка за станом здоров`я з 31.12.2022 по 29.01.2023 , відпустка склала 30 календарних днів.

За січень 2023 року грошове забезпечення позивачу склало до нарахування 44018 грн. 40 коп. ( в тому числі 30000 грн. додаткової грошової винагороди), до виплати 43358 грн. 12 коп. (за мінусом військового збору 660 грн. 28 коп.)

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 26.01.2023 № 959, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача визнано пов`язаним з проходженням військової служби, відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. На підставі цього, позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

30.01.2023 позивач повернувся до військової частини та йому надана відпустка за станом здоров`я з 31.01.2023 по 25.02.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2023 № 32. Повернувся з лікування 26.02.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 60 від 27.02.2023 року. Відпустка склала 26 календарних дня.

За січень 2023р. позивачу виплачено 43358 грн. 12 коп. грошового забезпечення, в тому числі 30000 грн. додаткової грошової винагороди.

За лютий 2023р. позивачу виплачено - 23557 грн. 35 коп. грошового забезпечення, в тому числі 3214 грн. 29 коп. додаткової грошової винагороди, збільшеної до 30тис. грн.

В подальшому позивач звільнений зі служби 09.03.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2023 року № 71. Виплачено 46212 грн. 99 коп. грошового забезпечення, в тому числі 8709 грн. 68 коп. додаткової грошової винагороди (до 30тис. грн.)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова винагорода до 100 тис. грн. не була виплачена у період знаходження у відпустці з 26.10.2022 по 24.11.2022, оскільки відпустка була надана у зв`язку з травмою, яка визнана легкою довідкою ВЛК № 5352 від 24.10.2022, отже були відсутні підстави для виплати, які передбачені постановою КМУ № 168 та окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також пункт 1 Постанови №168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Із аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захисті Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Водночас, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, апеляційний суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.09.2022 одержав поранення, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки, осколкове дотичне поранення II та ІІІ пальця лівої кисті, з вогнепальним переломом нігтьової та середньої фаланги ІІІ пальця. Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванням збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, про що військовою частиною НОМЕР_1 надано довідку про обставини поранення № 6210 від 20.10.2022.

На лікування до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , старший солдат ОСОБА_1 вибув з 07.09.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2022 № 236. З 08.09.2022 переведений та продовжував лікування у КНГІ "Южненська міська лікарня" на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2022 № 238. Повернувся з лікування з 22.09.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 251 від 22.09.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 28.09.2022 № 257 позивач вибув на лікування до КНІП "Одеська обласна клінічна лікарня", місто Одеса, з якого повернувся 21.10.2022.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії клініки амбулаторно- поліклінічної допомоги військово-медичного клінічного центру Південного регіону № 5352 від 24.10.2022 стан після операції 29.09.2022 видалення стороннього тіла передньої грудної стінки з привод вогнепального осколкового сліпого поранення (07.09.2022) м`яких тканин спини, лівої підключичної ділянки. Лівої кисті з вогнепальним переломом нігтьової фаланги ІІІ пальця, поранення позивача пов`язане з проходженням військової служби, на підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до легких. Потребує відпустки на 30 календарних днів.

На підставі цього, позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 26 жовтня по 24 листопада 2022), відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 25.10.2022 № 284.

З огляду на те, що поранення було визнано легким, додаткова грошова винагорода збільшена до 100 тис. грн. за період перебуванні у відпустці йому не виплачувалась. Виплачена додаткова грошова винагорода 30000 грн.

Під час знаходження у відпустці позивач вибув на лікування з 28.10.2022 по 04.11.2022, що підтверджується довідкою № 456 про тимчасову непрацездатність від 04.11.2022 КНП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради та випискою з історії хвороби № 2825/774, в якій вказано, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні за наслідками перенесеної міно-вибухової травми 07.09.2022.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що встановлені діагнози, пов`язані з проходженням військової служби, зокрема, з отриманою позивачем 07.09.2022 мінно-вибуховою травмою.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до абзацу 6 пункту 1 та абзацу 4 пункту 12 Постанови №168 підлягає позивачу виплата додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні з 07.09.2022 до 21.10.2022.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що у період перебування позивача у відпустці для лікування у зв`язку із захворюванням за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії позивач також мав право на виплату додаткової грошової винагороди.

Так, підставою для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 Постанови №168 (в редакціях чинних на час спірних правовідносин) у розмірі 100 000,00 гривень, зокрема тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У відповідності до п.11 ст.10-1 Закону №2011-XII, у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання.

Отже, Закон, що є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили відносно як Постанови №168, так і Положення, містить формулювання «відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії», в той час як ВЛК формально позбавлена права виносити постанови про потребу військовослужбовця саме у такій відпустці.

Разом з тим, як вірно зауважено судом першої інстанції, Закон №2011-ХІІ, Постанова №168 та Положення містять різні юридичні формулювання одного й того самого терміну - відпустки за станом здоров`я для лікування поза умовами стаціонару, а всі заперечення відповідача зводяться виключно до формалізованого підходу у визначенні зазначених понять.

Водночас, згідно п.9 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Отже, у вищенаведеному випадку законодавство ототожнює поняття «відпустка для лікування у зв`язку з хворобою» та «відпустка за станом здоров`я». Також слід вказати, що Постанова № 168 за своєю правовою природою не є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правові відносини у сфері охорони здоров`я, оскільки предметом правового регулювання даної постанови є фінансове забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій осіб. А тому вжите у Постанові № 168 формулювання «відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії» має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.

Таким чином, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - «відпустка за станом здоров`я», передбачена Положенням, є тотожним за своїм юридичним змістом «відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії», передбаченій Постановою №168.

Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, на підставі абз.4 п.1 Постанови №168.

Як правильно встановив суд першої інстанції, за період 21.11.2022 по 09.12.2022 знаходження на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КМП "Татарбунарська багатопрофільна лікарня" Татарбунарської міської ради позивачу не була нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода через відсутність в довідці ВЛК № 5352 від 24.10.2022 умова для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди як-то причинний зв`язок поранення 07.09.2022 з захистом Батьківщини. Зазначено, що поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

21.12.2022 позивач отримує ще одне поранення. Додаткова грошова винагорода до 100 тис. грн. була виплачена за день поранення 21.12.2022 та за період лікування 22.12.2022 по 30.12.2022.

За період відпустки з 31.01.2023 по 25.02.2023 додаткова грошова винагорода до 100 тис. грн. позивачу не виплачувалась.

Згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 26.01.2023 № 959, яка видана Клінікою амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, поранення позивача визнано пов`язаним з проходженням військової служби, відноситься до тяжких травм відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007. На підставі цього, позивач потребує відпустки за станом здоров`я. У довідці ВЛК вказано, що на день огляду 26.01.2023 не була надана довідка командира про обставини поранення.

Така довідка була видана військовою частиною пізніше за № 1011 від 24.02.2023 про те, що поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуваним збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

А для включення до наказів командира про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори:

1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини;

2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402). Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України , учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання , компонентами ракетного палива , джерелами електромагнітних полів , лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України ; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402).

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Отже, враховуючи, що позивач не оскаржив висновки ВЛК до ВЛК регіону або до ЦВЛК, де можна було просити провести повторний медичний огляд або контрольний огляд щодо тяжкості травм, та їх пов`язаність із захистом Батьківщини, або до суду. Тому в межах розгляду даної справи суд першої та суд апеляційної інстанції не дають оцінку законності вказаних довідок ВЛК, оскільки ВЛК не є відповідачем у справі.

Таким чином, враховуючи, що додаткова грошова винагорода у розмірі 100000 грн. виплачується внаслідок знаходження у відпусті для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 420/9607/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05.11.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький