Справа № 202/12314/24
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/104/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Піддубцева В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Піддубцева Віктора Івановича, через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

У позові позивач вказав, що 23 вересня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП, винесено постанову № 1054 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, якою постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 гривень.

Вважає, що Постанова № 1054 від 23.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно позивача є незаконною, не вмотивованою, не обґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Обставини начебто вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, які викладені, як в протоколі про адміністративне правопорушення № 1054 від 17.09.2024 р., так і в постанові № 1054 від 23.09.2024 р. про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам, які мали місце 17.09.2024 р. Приймаючи оскаржуване рішення, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковник ОСОБА_2 , розглянув протокол від 17.09.2024 року № 1054, який складено головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , службовцем ОСОБА_3 , проігнорував, або не звернув увагу, що протокол № 1054 про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 256, 268, главі 19 КУпАП, Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3.

Вказав, що відповідно до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, позивач в строк визначений Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста 14.07.2024 року уточнив свої персональні дані, що підтверджується військово-обліковим документом з додатку «РЕЗЕРВ+».

Після уточнення персональних даних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 ні на зазначену електронну адресу, а ні за місцем реєстрації не отримував.

17.09.2024 року близько о 7 годині 30 хвилин позивач йшов на роботу, перебуваючи на АДРЕСА_1 та побачив, як з автобуса, який зупинився вибіг чоловік, який був одягнений в одежу зеленого кольору, та став наближатися до нього. Він був «супроводжений» в автобус та близько 8 години позивача привезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , де він утримувався до 18 години 15 хвилин.

Близько 16 години, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач побачив та почув, що з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу його затримання спілкується адвокат Віктор Піддубцев, який просив надати можливість надати правову допомогу Позивачу, але невідомі працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 вивели адвоката з приміщення ТЦК та закрили вхідні двері. Після повідомлення його захисником інформації, щодо протиправних дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 до Урядового контактного центру (звернення № ПІ -17807280) відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу, уповноваженою особою, яка складає протокол, зміст статті 63 Конституції України не доводився та не роз`яснювалися права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення невідома йому особа винесла з службового кабінету, в той час, як він перебував в холі ТЦК, та віддала йому вже складений відносно нього протокол, який був складений не в його присутності. Ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення та підписати протокол він не пропанували. При складанні протоколу позивач повідомив адресу мешкання. Також звернув увагу суду, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1054 від 17.09.2024 р. правила військового обліку в особливий період порушив ОСОБА_4 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Зазначив, що свій обов`язок з приводу оновлення даних, який визначений ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач не порушив.

Вказав, що обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

До протоколу про адміністративне правопорушення № 1054 від 15.07.2024 року не долучено зокрема відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_4 , та не виконує правила військового обліку.

Будь-які докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано.

В результаті «супроводження» позивача, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 у позивача виявлені тілесні ушкодження.

З урахуванням наведених вище обставин, позивач вважає, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КпАП України.

З наведених підстав, позивач просить, поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 1054 від 23.09.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП; скасувати постанову за справою по адміністративне правопорушення № 1054 від 23.09.2024 року, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2024 року головуючим суддею у справі визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом, прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду у порядку, встановленому для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовну заяву та просили суд позов задовольнити. Вказали, що протокол №1054 про адміністративне правопорушення від 19 вересня 2024 року та постанова №1054 від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за ч.3 ст.210 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за начебто не уточнення персональних даних є незаконною, не вмотивованою та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи неодноразово повідомлялись належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності чи оголошення перерви до суду не надіслав, письмовий відзив на позов не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 23.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 було винесено постанову № 1054 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

У постанові зазначається: «Під час розгляду протоколу від 23.09.2024 року № 1054, за сукупністю матеріалів встановлено, що 17.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , супроводжено громадянина ОСОБА_1 , де в ході перевірки його військово-облікових документів, встановлено, що останній не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив підпункт 1 пункту 1 абзац 4 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Приймаючи до уваги, що 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної Безпеки і Оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного часу», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року та Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, які діють на теперішній час, ОСОБА_1 порушив правила військового обліку в особливий період.

Інкриміноване ОСОБА_1 порушення підтверджується копією тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , оскільки зазначений документ не містить ряд актуальних даних, таких як ЄДРВ, інформацію про ступінь придатності до військової служби, актуальне найменування органу в якому ОСОБА_1 перебуває на обліку, тобто даних, які відповідно до положень абзацу 2 пункту 3 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документу для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559, повинен містити дійсний військово-обліковий документ.

Під час розгляду справи, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено".

Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, позивач вважає незаконною.

Суд ураховує, що відповідно до статей 17, 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Так, спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про оборону України», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Кодексом України про адміністративні правопорушення, «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМ України від 30 грудня 2022 року №1487.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку

Відповідно до ч.1, ч.3 статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Як вбачається з протоколу №1054 від 17 вересня 2024 року про адміністративне правопорушення складеного головним спеціалістом комплектування ІНФОРМАЦІЯ_1 службовцем ОСОБА_3 складеного відносно ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення в тому, що «17 вересня 2024 року о 08 год 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 супроводжено громадянина ОСОБА_1 , де в ході перевірки його військово-облікових даних встановлено, що останній не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив підпункт 1 пункту 1 абзац 4 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Приймаючи до уваги, що 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної Безпеки і Оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного часу", Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року та Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, які діють на теперішній час, ОСОБА_4 порушив правила військового обліку в особливий період, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.»

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, оновити дані можна зокрема і через застосунок "Резерв+".

Згідно наявної в матеріалах справи копії інформації з застосунку "Резерв+", ОСОБА_1 уточнив дані вчасно, а саме 14.07.2024 року.

В оскаржуваній постанові містяться відомості, які саме персональні дані не оновив ОСОБА_1 , однак про це не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та не долучено відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України, які могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

Суд також приймає до уваги, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1054 від 17.09.2024 р. зазначено, що правила військового обліку в особливий період порушив ОСОБА_4 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а не ОСОБА_1 .

Судом не розглядається питання щодо законності супроводження ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки це не є предметом даного розгляду справи та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року справа №202/11863/24, провадження №1-кс/202/6775/2024 за скаргою адвоката Піддубцева Віктора Івановича, який діяв в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скаргу задоволено та зобов`язано уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 17 вересня 2024 року, що зареєстрована ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ЖЄО за № 19971 від 17.09.2024 року, та розпочати досудове розслідування.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС).

У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Частинами 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_7 , як суб`єкт владних повноважень, дії якого оскаржуються, повідомлявся про час дату, та місце розгляду справи і йому надсилалася копія позовної заяви з доданими до неї документами, копія ухвали про відкриття провадження, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення та не повідомив причин неможливості їх подання.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Окрім того, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_7 , відзиву на позов не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання відповідачем позову.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

Виходячи із вищевикладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини, суд, дійшов висновку, про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.210, 222, 251, 256, 280,283 КУпАП, ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 вересня 2024 року № 1054 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП закрити.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар