Справа № 460/8910/24
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2024 року м. Рівне №460/8910/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204130/2024/000001/1 від 31.07.2024.

Стислий виклад позиції позивача.

З метою митного оформлення товару транспортного засобу, декларант подав до митного органу МД разом документами, які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів. Позивач вказує, що жодних розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом винесене Рішення про коригування митної вартості, яким митну вартість товару скориговано за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Відповідач безпідставно поставив під сумнів увесь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи; митним органом не доведено обставин, які свідчили б про існування обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товарів за ціною договору; надані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували правильність числових значень митної вартості товарів; тому рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню. Просив задовольнити позов повністю.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що подані декларантом до митного оформлення документи містили розбіжності та неточності, що слугувало безумовною підставою для витребування додаткових документів, які не надані у повному обсязі. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатами проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно винесене Рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення декларантом митної вартості товарів. Рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 28.08.2024 клопотання Рівненської митниці про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання залишене без задоволення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 01.07.2024 придбано транспортний засіб вантажний автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 519, що був у використанні, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2017 р.в., у продавця VB COMMERCIAL LTD за ціною 5500,00 фунтів стерлінгів.

Для здійснення митного оформлення автомобіля до Рівненської митниці подано МД №24UA09U2 від 23.07.2024, відповідно до якої заявлена митна вартість автомобіля зазначена за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується, а саме: за ціною у розмірі 5500,00 фунтів стерлінгів (а.с. 22).

До МД №24UA09U2 декларантом надані документи:

рахунок-фактуру (Tax Invoice) № 179 від 01.07.2024;

платіжний документ, що підтверджує вартість товару б/н від 02.07.2024;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 7 від 28.07.2017;

рахунок-фактура (Faktura VAT) №F2024/07/08 від 08.07.2024 на послуги з перевезення;

повідомлення про розмір транспортних витрат б/н від 22.07.2024;

транспортний (перевізний) документ CMR б/н від 09.07.2024;

акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №24UA78U8 від 22.07.2024;

експертну довідку №240717/024 від 17.07.2024;

довіреність №1002 від 17.07.2024;

довідку № 22/07/2024-78 від 22.07.2024;

експортну декларацію 24GB7KDA6AZBH3XAA0 від 09.07.2024.

Декларанту надійшли електронні Повідомлення до МД №24UA09U2 Рівненської митниці із зазначенням (а.с. 38, 39):

«При проведенні відповідно до положень статті 54 МКУ контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД, встановлено наступне:

У наданому до митного оформлення інвойсі від 01.07.2024 №179 зазначено, що платіж за оцінюваний транспортний засіб має бути здійснений в термін до 02.07.2024. Проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу.

Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.07.2017 №3 містить відомості про продавця WB COMERCIAL LTD, які не кореспондуються із відомостями про продавця, заявленими декларантом.

Для підтвердження понесених транспортних витрат декларантом надано інвойс від 08.07.2024 №F2024/07/08 у якому зазначено, що платіж за перевезення транспортного засобу має бути здійснений в термін до 15.07.2024. Проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються даного транспортного перевезення.

До митного оформлення надіслано довідку щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н від ОСОБА_2 , але даний документ відсутній у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення, який визначений наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296. При цьому відомості у повідомленні щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н не підтверджені документально (чеки, рахунки тощо). Разом з тим, до митного оформлення надано довіреність від 17.07.2024 №1002, якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 здійснити дії та надати послуги, що не обмежуються лише доставкою транспортного засобу до митного кордону України. Однак до митного оформлення не надано відомостей про вартість усіх наданих послуг.

Митна декларація країни відправлення від 09.07.2024 № 24GB7KDA6AZBH3XAA0 не містить жодних відміток митниці відправлення.

Згідно з частиною 5 статті 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р.

Ураховуючи викладене, вам необхідно надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з поставкою товарів, митна вартість яких визначається; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, що стосуються перевезення з місця продажу HU 143 НН Melton - GB - 36-001 Trzebownisko - PL; 5) документи в межах положень наказу №599 щодо транспортних витрат за межами території України, а саме рахунок-фактуру про надання транспортних послуг та договір про перевезення.

Відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

«Консультація. Митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах. У Рівненської митниці відсутня цінова інформація про вартість ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-61 Митного кодексу України. У Рівненської митниці відсутня цінова інформація про вартість продажу (відчуження) ідентичних чи аналогічних товарів на митній території України для застосування методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 62 Митного кодексу України. У Рівненської митниці відсутня цінова інформація про вартість товарів, надана виробником товарів, що оцінюються, для застосування методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 63 Митного кодексу України. Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості товару даної марки, моделі та року виготовлення, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 05.07.2024 №UA305130/2024/15149 - 13500,00 EUR. У разі наявності у декларанта цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59 - 64 Митного кодексу України просимо повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару».

У відповідь на Повідомлення від 23.07.2024 до МД №24UA09U2 декларантом надіслано письмові пояснення від 26.07.2024 та документи:

банківську виписку продавця VB COMMERCIAL LTD за 02.07.2024, щодо зарахування грошових коштів в розмірі 5500 Ј (фунтів стерлінгів) - 02.07.2024;

банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару від 02.07.2024 (код 3002) повторно;

транспортний (перевізний) документ, що стосується перевезення - CMR б/н від 09.07.2024 (код 0730) повторно;

документ щодо транспортних витрат за межами території України - рахунок-фактуру про надання транспортних послуг № F2024/07/08 від 08.07.2024 (код 3004) повторно (а.с. 40).

Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів UA204130/2024/000001/1 від 31.07.2024 (далі Рішення №UA204130/2024/000001/1) та оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2024/000135 (а.с. 44-47).

Рішенням №UA204130/2024/000001/1 митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України, внаслідок чого вартість автомобіля збільшена з 5500 фунтів стерлінгів до 13500 євро, а розмір митних платежів збільшився на 84967,56 грн (згідно з митною декларацією №24UA29U6 від 01.08.2024, за якою здійснено випуск товару у вільний обіг зі сплатою фінансових гарантій).

В оскаржуваному Рішенні №UA204130/2024/000001/1 митним органом зазначені підстави для коригування митної вартості товару:

«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.07.2017 №3 містить відомості про продавця WB COMERCIAL LTD, які не кореспондуються із відомостями про продавця, заявленими декларантом.

Для підтвердження понесених транспортних витрат декларантом надано інвойс від 08.07.2024 №F2024/07/08 у якому зазначено, що платіж за перевезення транспортного засобу має бути здійснений в термін до 15.07.2024. Проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються даного транспортного перевезення.

До митного оформлення надіслано довідку щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н від ОСОБА_2 , але даний документ відсутній у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення, який визначений наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296. При цьому відомості у повідомленні щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н не підтверджені документально (чеки, рахунки тощо). Разом з тим, до митного оформлення надано довіреність від 17.07.2024 №1002, якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 здійснити дії та надати послуги, що не обмежуються лише доставкою транспортного засобу до митного кордону України. Однак до митного оформлення не надано відомостей про вартість усіх наданих послуг.

Митна декларація країни відправлення від 09.07.2024 № 24GB7KDA6AZBH3XAA0 не містить жодних відміток митниці відправлення».

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного Рішення №UA204130/2024/000001/1, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Стаття 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України): «Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Частина перша статті 51 МК України: «Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу».

Частина перша статті 52 МК України: «Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою».

Частина друга статті 52 МК України: «Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації».

Частина перша статті 53 МК України: «У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення».

Частина друга статті 53 МК України: «Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Вказані норми МК України визначають обов`язок декларанта подати до митного органу достовірні відомості щодо визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частина перша статті 54 МК України: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Частина друга статті 54 МК України: «Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу».

Частина перша статті 58 МК України: «Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів».

Частина друга статті 58 МК України: «Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні».

Частина п`ята статті 54 МК України: «Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю».

Частина третя статті 53 МК України: «У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Отже, підставами для витребування у декларанта додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, є:

документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості;

наявність у документах ознак підробки;

документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Опис підстав для витребування у декларанта додаткових документів відповідно до Повідомлення фактично дублюється в графі 33 оскаржуваного Рішення №UA204130/2024/000001/1.

Норми МК України визначають, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Норми МК України також свідчать про те, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно (достовірно) визначив митну вартість товару.

Як встановлено судом, декларантом надані митному органу документи:

рахунок-фактура (Tax Invoice) № 179 від 01.07.2024;

платіжний документ, що підтверджує вартість товару б/н від 02.07.2024;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 7 від 28.07.2017;

рахунок-фактура (Faktura VAT) №F2024/07/08 від 08.07.2024 на послуги з перевезення;

повідомлення про розмір транспортних витрат б/н від 22.07.2024;

транспортний (перевізний) документ CMR б/н від 09.07.2024;

акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №24UA78U8 від 22.07.2024;

експертна довідка №240717/024 від 17.07.2024;

довіреність №1002 від 17.07.2024;

довідка № 22/07/2024-78 від 22.07.2024;

експортна декларація 24GB7KDA6AZBH3XAA0 від 09.07.2024;

банківська виписка продавця VB COMMERCIAL LTD за 02.07.2024, щодо зарахування грошових коштів в розмірі 5500 Ј (фунтів стерлінгів) - 02.07.2024.

Так, митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204130/2024/000001/1 зазначив: «У наданому до митного оформлення інвойсі від 01.07.2024 №179 зазначено, що платіж за оцінюваний транспортний засіб має бути здійснений в термін до 02.07.2024. Проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу».

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товару, суд зазначає таке.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Відомості про умови оплати товару (строку) не повинні братися до уваги під час здійснення контролю за визначенням митної вартості товару, оскільки дотримання чи недотримання сторонами умов правочину є договірним питанням сторін.

Приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Зазначивши в оскаржуваному Рішенні №UA204130/2024/000001/1 про таку підставу для коригування митної вартості товару, відповідач не зазначив того, яким чином це впливає на визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору.

Натомість, декларантом під час декларування надано банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару та підтверджує переказ коштів на рахунок продавця (квитанція б/н від 02.07.2024), та у відповідь на Повідомлення митниці надано банківську виписку продавця VB COMMERCIAL LTD за 02.07.2024, яка додатково підтверджує зарахування грошових коштів в розмірі 5500 Ј (фунтів стерлінгів) саме 02.07.2024.

Митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204130/2024/000001/1 також зазначив: «Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.07.2017 №3 містить відомості про продавця WB COMERCIAL LTD, які не кореспондуються із відомостями про продавця, заявленими декларантом.

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товару, суд зазначає таке.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 28.07.2017 містить відомості про продавця VB COMERCIAL LTD, що цілком кореспондується із відомостями про продавця, заявленими декларантом. Про це також зазначалося декларантом у письмових поясненнях від 26.07.2024, однак вказаний факт проігноровано відповідачем.

Крім цього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу, а, отже, відомості про фірму, на яку зареєстрований транспортний засіб, жодним чином не впливають на митну вартість, а тому не можуть розцінюватися як критерій ризиковості і підставою для сумнівів у вірності заявленої митної вартості товарів.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує походження товару та містить інформацію про технічні характеристики транспортного засобу, необхідні для заповнення митної декларації. Реєстраційні документи на транспортний засіб не впливають на рівень митної вартості транспортного засобу, оскільки вони не стосуються числових значень вартості товару.

Митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204130/2024/000001/1 також зазначив: «Для підтвердження понесених транспортних витрат декларантом надано інвойс від 08.07.2024 № F2024/07/08, у якому зазначено, що платіж за перевезення транспортного засобу має бути здійснений в термін до 15.07.2024. Проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються даного транспортного перевезення».

Митний орган в оскаржуваному Рішенні №UA204130/2024/000001/1 також зазначив: «До митного оформлення надіслано довідку щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н від ОСОБА_2 , але даний документ відсутній у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення, який визначений Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296 (далі - Наказ № 599). При цьому відомості у повідомленні щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н не підтверджені документально (чеки, рахунки тощо). Разом з тим, до митного оформлення надано довіреність від 17.07.2024 №1002, якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 , здійснити дії та надати послуги, що не обмежуються лише доставкою транспортного засобу до митного кордону України. Однак, до митного оформлення не надано відомостей про вартість усіх наданих послуг».

Суд зазначає, що за правилами пункту 6 частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У розділі III Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012, визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму

та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Варто наголосити, що Наказ №599 містить лише приблизний перелік документів, які можуть бути подані декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження витрат на транспортування.

Вичерпного переліку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та які можуть бути подані під час митного оформлення оцінюваних товарів, законодавством України з питань державної митної справи не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 вказав: якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

До митного оформлення подавалася довідка щодо вартості транспортування б/н від 22.07.2024, яка підтверджує вартість транспортних витрат, понесених позивачем по території ЄС, в сумі 200 евро.

Проте, судом вище надавалася оцінка підставам для витребування додаткових документів та для коригування митної вартості:

«Для підтвердження понесених транспортних витрат декларантом надано інвойс від 08.07.2024 № F2024/07/08, у якому зазначено, що платіж за перевезення транспортного засобу має бути здійснений в термін до 15.07.2024. Проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються даного транспортного перевезення», та

«До митного оформлення надіслано довідку щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н від ОСОБА_2 , але даний документ відсутній у переліку документів, що підтверджують відомості про вартість перевезення, який визначений Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296 (далі - Наказ № 599). При цьому відомості у повідомленні щодо вартості транспортування від 22.07.2024 б/н не підтверджені документально (чеки, рахунки тощо). Разом з тим, до митного оформлення надано довіреність від 17.07.2024 №1002, якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 , здійснити дії та надати послуги, що не обмежуються лише доставкою транспортного засобу до митного кордону України. Однак, до митного оформлення не надано відомостей про вартість усіх наданих послуг», з урахуванням їх формулювання митним органом.

Разом з цим, суд зазначає, що у відповідності до частини четвертої статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до пунктів 5 та 6 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Тобто, витрати на транспортування товару є складовою митної вартості товару в розумінні положень пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Розділом ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 передбачено, що для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч.2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Так, транспортний засіб автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель SPRINTER 519, що був у використанні, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2017 р.в., у продавця VB COMMERCIAL LTD за ціною 5500,00 фунтів стерлінгів.

Відповідно до МД №24UA09U2 від 23.07.2024 вартість автомобіля зазначена за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується, а саме: за ціною у розмірі 5500,00 фунтів стерлінгів.

Разом з цим, в матеріалах справи наявна Фактура (Faktura VAT) № F2024/07/08 від 08.07.2024, якою визначено вартість транспортування 800,00 Євро та Повідомлення від 22.07.2024 (а.с. 49) із зазначенням про те, що вартість витрат на доставку автомобіля з міста Тшебовнисько (Польща) до кордону України становить 200,00 Євро.

Загальна вартість транспортування товару становить 1000,00 Євро.

Тобто, за умови понесення витрат на транспортування товару відповідно до Фактури (Faktura VAT) № F2024/07/08 від 08.07.2024 та Повідомлення від 22.07.2024, митна вартість товару повинна була б визначатися: 5500,00 + 800,00 Євро + 200,00 Євро.

Проте, МД №24UA09U2 містить лише визначення вартості товару за ціною правочину 5500,00.

В свою чергу, позивач не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що понесені витрати на транспортування (800,00 Євро + 200,00 Євро) включалися до ціни товару за правочином.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зазначене вище свідчить не лише про наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, а й підтверджує факт не підтвердження усіх відомостей про митну вартість товарів.

Вказане вище свідчить про те, що у митного органу були наявні правові підстави для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття оскаржуваного Рішення №UA204130/2024/000001/1.

Частина перша статті 57 МК України: «Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний».

Частина друга статті 57 МК України: «Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції)».

Частина третя статті 57 МК України: «Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу».

З системного аналізу наведених норм МК України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи установлені судом обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає, що у спірному випадку декларантом не надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2024 року

Суддя К.М. Недашківська