Справа № 559/4073/24
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/4073/24
Провадження № 2-а/559/50/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

1.1 Позивач звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови №1/278 від 19.07.2024. В обґрунтування позову вказує, що 21.01.2024 йому було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 год. 23.01.2024. При цьому, позивач повідомив працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не зможе з`явитися на вказану дату, оскільки з 19.01.2024 перебуває на лікуванні. Однак все одно отримав повістку на вказану дату. 23.01.2024 позивач погано почувався, тому не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомивши письмово рекомендованим листом про причини неявки. Піля проходження лікування позивач на початку лютого 2024 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але оскільки не мав при собі паспорта, був відпущений. Потім в травні 2024 року та в липні 2024 року позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 поліцейський офіцер під приводом того, що він значився як розшукуваний ним. 11.10.2024 позивач дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження і лише 16.10.2024 ознайомився з підставами його відкриття, де виявив оскаржувану постанову. Вважає дану постанову такою, що винесена з порушенням чинного законодавства. Подія інкримінованого правопорушення мала місце у січні 2024 року. Відповідно до положень ст. 210 КУпАП, в редакції станом на 23.01.2024 не було ч. 3 ст. 210 КУпАП і за порушення правил військового обліку було визначене покарання у виді штрафу від 510 грн. до 850 грн., а не 17000 грн., як застосовано до позивача. Крім того, зазначає, що згідно оскаржуваної постанови позивачем вчинено правопорушення 23.01.2024, проте постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено лише 19.07.2024, тобто поза межами строків притягнення до адміністративної відповідальності. Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

1.2. Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими. У відзиві вказують, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу 21.01.2024 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 год. 24.01.2024 під особистий підпис. Проте, у визначений строк позивач не з`явився, також не з`явився у триденний строк від визначеної у повістці дати та не повідомив про причини неявки. Також, ОСОБА_1 особисто не з`явився у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 30.01.2024. 30.01.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було виявлено факт скоєння адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , своїми неправомірними діями позивач порушив вимоги абзацу 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу». Відповідно до ст. 259 КУпАП 24.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 до Дубенського РВ ГУНП в Рівненської області було направлено звернення щодо доставлення позивача, який вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ст.. 210 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу. 19.07.2024 ОСОБА_1 було доставлено для складання протоколу та ознайомлено з вимогами чинного закону під особистий підпис. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 30.01.2024 було виявлено факт скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 та 19.07.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення №278 по факту неявки останнього до ІНФОРМАЦІЯ_5 по повістці на 09:00 год. 23.01.2024 для уточнення облікових даних. Копію протоколу позивачу було вручено під особистий підпис 19.07.2024 та запропоновано надати пояснення та підтверджуючі документи поважної причини неявки, однак жодного підтвердження останнім надано не було. Також ОСОБА_1 було проінформовано про час та місце, коли відбудеться розгляд вказаного протоколу про адміністративне правопорушення. У визначений термін та час начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянуто протокол та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та постановлено накласти штраф у розмірі 17000 грн. в присутності позивача. Постанова також була отримана позивачем особисто під підпис. Розгляд справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства у відповідно до КУпАП. Просять у позові відмовити у повному обсязі та вказати ОСОБА_1 суворо дотримуватися вимог чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовий обов`язок та військову службу.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

07.11.2024 позивачу поновлено строк для подання позову до суду та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони належно повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу 21.01.2024 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09:00 год. 23.01.2024 під особистий підпис (а.с.29).

Також, судом встановлено, що 19.01.2024 ОСОБА_1 звертався у КНП «Міська поліклініка» зі скаргами на погане самопочуття, був на прийомі у лікаря, де йому встановлено діагноз: цистит, пієлонефрит та призначено рід досліджень та аналізів. 22.01.2024 ОСОБА_1 перебував на прийомі у лікаря уролога, де йому було встановлено діагноз: простатит та призначено амбулаторне лікування (а.с.14-17).

Згідно заяви від 22.01.2024, ОСОБА_1 було письмово повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_6 про неможливість прибуття за викликом по повістці у зв`язку із хворобою. Разом з тим, відмітка про отримання вказаної заяви відповідачем відсутня, як і відсутній чек про направлення рекомендованого листа та відповідно його отримання ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.18).

Старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 , 24.01.2024 було подано рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про виявлення факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення та відповідно до ст. 259 КУпАП 24.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 до Дубенського РВ ГУНП в Рівненської області було направлено звернення щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , який порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановленні правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначена примітка: не прибув 23.01.2024 (а.с.30, 31).

Як слідує з матеріалів справи, 19.07.2024 військовозобов`язаного ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу.

19.07.2024 начальником відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 Протокол №278 з мотивацією, що 23.01.2024 о 09:00 год. не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 по повістці, яку отримав під особистий підпис 21.01.2024, без поважних причин, чим порушив абз.3 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатку №2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року№1487 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. У протоколі повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: в цей же день 19.07.2024 о 20:30 год. Зміст протоколу ОСОБА_1 був відомий, про що свідчить його підпис у відповідній графі (а.с.32).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 №1/278 від 19.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що « ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 23.01.2024 о 09:00 год. по повістці, яку отримав під особистий підпис 21.01.2024, без поважних причин. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. З 17.03.2014 року в Україні діє особливий період, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», з 24.02.2022 року в Україні оголошено загальну мобілізацію, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» тому особливий період діє по даний час. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень» (а.с.13).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1-3 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В цій же справі судом встановлено, що позивач 21.01.2024 отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак в порушення норм Закону, останній не виконав свій обов`язок та не прибув за викликом у встановлений термін. Дані щодо перебування позивача на амбулаторному лікуванні не спростовують факту порушення ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", заява, яка міститься в матеріалах справи не є належним доказом щодо повідомлення відповідача про поважні причини неявки за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки не містить відповідної відмітки про її отримання відповідачем та доказів надсилання такої засобами поштового зв`язку.

Разом з тим, суд зазначає, що норма ч.3 ст. 210 КУпАП з`явилась лише 19.05.2024, оскільки набув чинності Закон України №3696-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На момент, коли відбулась подія адміністративного правопорушення, такого складу адміністративного правопорушення як ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало. Отже, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 23.01.2024 до 19.05.2024, немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 піддано такому суворому стягненню як 17000 грн. штрафу. Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе.

Крім того, факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було виявлено 30.01.2024, про що відповідач сам вказав у відзиві на позовну заяву. Разом з тим, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення ухвалена лише 19.07.2024 року, тобто після спливу двох місяців з дня виявлення правопорушення, поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП., тобто відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити: скасувати постанову №1/278 від 19.07.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

1) ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

2) ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя О.Ю. Жуковська