Справа № 120/9271/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9271/23

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук Костянтин Олександрович

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

06 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Залімського І. Г. Кузьмишина В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У червні 2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 15.06.2023 року №9030/02-32-24-14/.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що у неї відсутня вина в порушенні граничного строку реєстрації накладних, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності, оскільки штраф, передбачений п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, за своєю правовою природою є фінансовою відповідальністю платника податків за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, а відтак, може бути застосований виключно за умови наявності його вини. Відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчиненим протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, що на думку позивачки, виключає застосування до неї штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. Окрім того, на думку позивачки, до неї невірно застосовано відсотковий розмір ставки штрафу, що саме по собі є достатньою підставою для скасування прийнятого податкового рішення.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

15 травня 2023 року начальником Тростянецького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок Головного управління ДПС у Вінницькій області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 76, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 86 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, за результатами якої складено акт № 8329/02-32-24-14/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, що фізичною особою-підприємцем порушено терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 133 податкових накладних/розрахунків коригування за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області 15 червня 2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 9030/02-32-24-14/ НОМЕР_1 , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальній сумі 154922,01 гривень за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до розрахунку нарахованих штрафних санкцій податковий орган застосував розмір штрафу 40% за всіма поданими позивачкою податковими накладними від суми податку на додану вартість, який відображено в податкових накладних.

30 травня 2023 року позивачка подала до Головного управління ДПС у Вінницькій області заперечення на акт перевірки, в яких висловила незгоду з висновками контролюючого органу щодо порушення граничного строку реєстрації податкових накладних та надала відповідні пояснення.

Листом від 09 червня 2023 року вих. № 19990/6/02-32-24-14-27 відповідач повідомив позивачку, що комісією з питань розгляду заперечень вирішено заперечення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а висновки акту перевірки від 15 травня 2023 року № 8329/02-32-24-14/ НОМЕР_1 - без змін.

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернулася до суду із цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що податкові накладні/розрахунки коригування складені позивачкою в період з 18 лютого 2022 року по 26 червня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН в період з 14 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року (тобто після 15 липня 2022 року), а тому у контролюючого органу були підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX, або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, оскаржила його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що податкові накладні були направлені на реєстрацію в межах строку, встановленого статтею 201 ПК України та у позивача відсутня вина в порушенні граничного строку реєстрації податкових накладних, що виключає протиправність діянь платника податку та притягнення його до відповідальності.

Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зменшено розмір штрафних санкцій, що застосовуються до платників податку.

Зазначеним Законом чітко не визначено особливостей застосування тих чи інших положень з дати, з якої відповідні положення мають застосовуватися.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків. Контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбачених законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів платежів (п.п. 19-1.1.1, п.п. 19-1.1.2, п.п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Згідно п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами підпунктів 62.1.2, 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписами статті 75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Відтак ПК України передбачений обов`язок платників податку на додану вартість забезпечити своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу наведеної норми слідує, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим з моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)") підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

"За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню".

Варто зауважити, що пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Таким чином, шляхом внесення змін до ПК України законодавець запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відмінений на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Водночас до завершення карантину Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" неодноразово продовжувався та триває дотепер.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків, Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" № 2118-IX від 03 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX), який набрав чинності 07 березня 2022 року.

Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням 27 травня 2022 року чинності Законом № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

"У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику".

Відтак з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Таким чином, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватись положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

З огляду на наведене вище, платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.

Оскільки податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26 травня 2022 року), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період, у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

Далі, Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-IX (набрав чинності 03 січня 2023 року) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що податкові накладні/розрахунки коригування складені позивачкою в період з 18 лютого 2022 року по 26 червня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН в період з 14 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року (тобто після 15 липня 2022 року), а тому у контролюючого органу були підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

При цьому суд першої інстанції не досліджував наявність вини позивача в здійсненні реєстрації податкових накладних з порушенням строку.

Як встановлено з матеріалів справи, дійсно в період з 14 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року в ЄРПН позивачем зареєстровано 133 податкові накладні, виписані з 18 лютого 2022 року по 26 червня 2022 року із порушенням граничних термінів реєстрації.

При цьому до заперечення до акту камеральної перевірки позивачем надано додатки, а саме: копії квитанцій про надсилання податкових накладних на реєстрацію вперше в межах встановленого законом строку, а саме до 15 липня 2022 року.

Зокрема, досліджуючи обставини направлення позивачем податкових накладних, судом встановлено, що у березні - червні 2022 року позивачем вперше подано на реєстрацію податкові накладні:

№18 від 18.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 0 08:00;

№19 від 19.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 0 08:00;

№22 від 22.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 0 08:00;

№7 від 07.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:20;

№26 від 26.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 24.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 0 08:00;

№28 від 28.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 0 08:00;

№24 від 24.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 0 08:00;

№6 від 06.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:48

№27 від 27.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:17

№21 від 21.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 в 08:00;

№30 від 30.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:18,

№20 від 20.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 в 08:00;

№41 від 28.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 в 14:43;

№23 від 23.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 в 08:00;

№19 від 19.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:21;

№26 від 26.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:57;

№25 від 25.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 в 08:00;

№27 від 27.02.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 25.03.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 11.03.2022 в 08:00;

№17 від 17.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:38;

№11 від 11.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:31;

№28 від 28.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:17;

№2 від 02.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:08;

№15 від 15.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:10;

№25 від 25.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:24;

№23 від 23.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:04;

№24 від 24.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:19;

№9 від 09.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:06;

№4 від 04.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:48;

№5 від 05.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:53;

№10 від 10.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:19;

№21 від 21.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:36;

№13 від 13.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:55;

№18 від 18.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:53;

№3 від 03.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:37;

№14 від 14.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:46;

№1 від 01.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:07;

№29 від 29.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:53;

№31 від 31.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:37;

№8 від 08.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:33;

№12 від 12.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:37;

№22 від 22.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:54;

№16 від 16.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:37;

№32 від 31.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:15;

№20 від 20.03.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:25;

№13 від 13.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:27;

№15 від 15.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:02;

№12 від 12.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:59;

№6 від 06.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:56;

№20 від 20.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:21;

№11 від 11.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:45;

№23 від 23.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:13;

№3 від 03.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:44;

№19 від 19.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:06;

№26 від 26.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:36;

№28 від 28.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:41;

№9 від 09.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:19;

№31 від 30.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:06;

№1 від 01.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:16;

№17 від 17.04.022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:14;

№10 від 10.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:29;

№24 від 24.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:21;

№12 від 12.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:45;

№29 від 29.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 31.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 30.05.2022 в 13:19;

№30 від 30.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 11.06.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 10.06.2022 в 14:17;

№11 від 11.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:05;

№7 від 07.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:42;

№27 від 27.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 31.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 30.05.2022 в 13:18;

№16 від 16.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:58;

№14 від 14.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:56;

№28 від 28.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:31;

№4 від 04.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 31.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 30.05.2022 в 13:18;

№32 від 31.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 11.06.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 10.06.2022 в 14:12;

№31 від 31.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 11.06.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 10.06.2022 в 14:04;

№16 від 16.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:28;

№27 від 27.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:06;

№8 від 08.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:54;

№13 від 13.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:36;

№4 від 04.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:56;

№21 від 21.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:03;

№25 від 25.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:32;

№2 від 02.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:10;

№30 від 30.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:03;

№22 від 22.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:23;

№29 від 29.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:43;

№18 від 18.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:30;

№5 від 05.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:04;

№15 від 15.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:34;

№14 від 14.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:45;

№7 від 07.04.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:01;

№5 від 05.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:41;

№3 від 03.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:32;

№6 від 06.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:51;

№17 від 17.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:06;

№19 від 19.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:37;

№9 від 09.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:56;

№8 від 08.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:49;

№18 від 18.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 30.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 13:15;

№10 від 10.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:14;

№26 від 26.06.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 29.06.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.06.2022 в 14:50;

№1 від 01.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 14:09;

№2 від 02.05.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 28.05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.05.2022 в 12:54;

№25 від 25.06.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем .05.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 30.05.2022 в 13:18;

№24 від 24.06.2022, яка відповідно до квитанції 1, отриманої позивачем 29.06.2022, доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 27.06.2022 в 14:45.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї до Єдиного реєстру податкових накладних, визначено Порядком ведення Єдиного державного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (Порядок - № 1246).

Пункт 3 Порядку № 1246 визначає, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Відповідно до п. 11 Порядку № 1246 після накладення кваліфікованого електронного підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС (п. 14 Порядку №1246).

Системний аналіз наведених вище норм свідчить, що податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

За усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 23 липня 2019 року у справі №620/3609/18, від 14 серпня 2018 року у справі №803/1583/17, від 30 січня 2018 року у справі № 815/2745/17, №816/390/17 від 2 липня 2019 року у справі № 2340/3802/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 1640/3125/18) вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

У постановах від 3 квітня 2020 року (справа №160/5380/19), від 10 червня 2019 року (справа №802/1825/16-а) та від 12 липня 2019 року (справа №0940/1600/18) Верховний Суд вказав, що у процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії:

1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування);

2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН.

Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДПС, та/або безпосередніх дій працівників ДПС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 200/4176/20-а, від 03.05.2023 у справі № 580/1728/20.

При цьому, як встановлено судом, позивач вчасно направив на реєстрацію перелічені вище податкові накладні, проте відповідачем до кінця відповідного операційного дня позивачу не були надіслані квитанції про прийняття або не прийняття вказаних вище податкових накладних, відповідні квитанції були надіслані або на наступний операційний день, або ж й пізніше, що є порушенням пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 14 Порядку №1246.

Крім того, відповідно до п.112.1 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 112.2 ст.112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Колегія суддів зазначає, що позивач своєчасно направив на реєстрацію перелічені вище податкові накладні, що підтверджено належними доказами та свідчить про дотримання ним податкового обов`язку, а отже виключає в його діях, як платника податку порушень діючого законодавства України щодо реєстрації податкових накладних.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до відповідальності за статтею 120-1 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних №18 від 18.02.2022, №19 від 19.02.2022, №22 від 22.02.2022, №7 від 07.03.2022, №26 від 26.02.2022, №28 від 28.02.2022, №24 від 24.02.2022, №6 від 06.03.2022, №27 від 27.03.2022, №21 від 21.02.2022, №30 від 30.03.2022, №20 від 20.02.2022, №41 від 28.02.2022, №23 від 23.02.2022, №19 від 19.03.2022, №26 від 26.03.2022, №25 від 25.02.2022, №27 від 27.02.2022, №17 від 17.03.2022, №11 від 11.03.2022, №28 від 28.03.2022, №2 від 02.03.2022, №15 від 15.03.2022,№25 від 25.03.2022, №23 від 23.03.2022, №24 від 24.03.2022, №9 від 09.03.2022, №4 від 04.03.2022, №5 від 05.03.2022, №10 від 10.03.2022, №21 від 21.03.2022, №13 від 13.03.2022, №18 від 18.03.2022, №3 від 03.03.2022, №14 від 14.03.2022, №1 від 01.03.2022, №29 від 29.03.2022, №31 від 31.03.2022, №8 від 08.03.2022, №12 від 12.03.2022, №22 від 22.03.2022, №16 від 16.03.2022, №32 від 31.03.2022, №20 від 20.03.2022, №13 від 13.05.2022, №15 від 15.05.2022, №12 від 12.04.2022, №6 від 06.04.2022, №20 від 20.04.2022, №11 від 11.04.2022, №23 від 23.04.2022, №3 від 03.04.2022, №19 від 19.04.2022, №26 від 26.04.2022, №28 від 28.04.2022, №9 від 09.04.2022, №31 від 30.04.2022, №1 від 01.04.2022, №17 від 17.04.022, №10 від 10.04.2022, №24 від 24.04.2022, №12 від 12.05.2022, №29 від 29.05.2022, №30 від 30.05.2022, №11 від 11.05.2022, №7 від 07.05.2022, №27 від 27.05.2022, №16 від 16.05.2022, №14 від 14.05.2022, №28 від 28.05.2022, №4 від 04.05.2022, №32 від 31.05.2022, №31 від 31.05.2022, №16 від 16.04.2022, №27 від 27.04.2022, №8 від 08.04.2022, №13 від 13.04.2022, №4 від 04.04.2022, №21 від 21.04.2022, №25 від 25.04.2022, №2 від 02.04.2022, №30 від 30.04.2022, №22 від 22.04.2022, №29 від 29.04.2022, №18 від 18.04.2022, №5 від 05.04.2022, №15 від 15.04.2022, №14 від 14.04.2022, №7 від 07.04.2022, №5 від 05.05.2022, №3 від 03.05.2022, №6 від 06.05.2022, №17 від 17.05.2022, №19 від 19.05.2022, №9 від 09.05.2022, №8 від 08.05.2022, №18 від 18.05.2022, №10 від 10.05.2022, №26 від 26.06.2022, №1 від 01.05.2022, №2 від 02.05.2022, №25 від 25.06.2022, №24 від 24.06.2022, та, як наслідок, протиправність податкового повідомлення - рішення в частині штрафу в розмірі 120298,13 грн та наявність підстав для його скасування в цій частині.

Наведене не враховано судом першої інстанції , що призвело до невірного вирішення справи в цій частині, тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 15.06.2023 року №9030/02-32-24-14/ в частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію вищевказаних податкових накладних у розмірі 120298,13 грн підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову в цій частині.

Окрім того, судом встановлено, що позивачем подано на реєстрацію податкові накладні №20 від 20.05.2022, №21 від 21.05.2022, №22 від 22.05.2022, №23 від 23.05.2022, №24 від 24.05.2022, №25 від 25.05.2022, №26 від 26.05.2022, №31 від 01.06.2022, №2 від 02.06.2022, №3 від 03.06.2022, №4 від 04.06.2022, №5 від 05.06.2022, №6 від 06.06.2022, №7 від 07.06.2022, №8 від 08.06.2022, №9 від 09.06.2022, №10 від 10.06.2022, №11 від 11.06.2022, №12 від 12.06.2022, №13 від 13.06.2022, №14 від 14.06.2022, №15 від 15.06.2022, №16 від 16.06.2022, №17 від 16.06.2022, №18 від 18.06.2022, №19 від 19.06.2022, №20 від 20.06.2022, №21 від 21.06.2022, №22 від 22.06.2022, №23 від 23.06.2022, які зареєстровані з пропуском граничних строків реєстрації.

При цьому, при поданні цих податкових накладних на реєстрацію вперше в межах строку, позивачем в той же день було отримано квитанції від відповідача про їх неприйняття.

Доказів протилежного, про своєчасну реєстрацію вказаних податкових накладних, позивачем до суду не надано.

Кількість днів порушення строків реєстрації зазначених податкових накладних становить від 61 до 365 календарних днів, тому відповідач застосував розмір штрафу за їх несвочасну реєстрацію 40% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для застосування до позивача штрафу за затримку реєстрації податкових накладних №20 від 20.05.2022, №21 від 21.05.2022, №22 від 22.05.2022, №23 від 23.05.2022, №24 від 24.05.2022, №25 від 25.05.2022, №26 від 26.05.2022, №31 від 01.06.2022, №2 від 02.06.2022, №3 від 03.06.2022, №4 від 04.06.2022, №5 від 05.06.2022, №6 від 06.06.2022, №7 від 07.06.2022, №8 від 08.06.2022, №9 від 09.06.2022, №10 від 10.06.2022, №11 від 11.06.2022, №12 від 12.06.2022, №13 від 13.06.2022, №14 від 14.06.2022, №15 від 15.06.2022, №16 від 16.06.2022, №17 від 16.06.2022, №18 від 18.06.2022, №19 від 19.06.2022, №20 від 20.06.2022, №21 від 21.06.2022, №22 від 22.06.2022, №23 від 23.06.2022 у розмірі 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність застосування податковим органом штрафних санкцій у зменшеному відсотковому розмірі, колегія суддів зазначає таке.

Законом України від 12 січня 2023 року № 2876-IX "Про внесення змін до розділу XX "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування" (набрав чинності 08 лютого 2023 року), підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Водночас, слід зауважити, що сам Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже, колегія суддів вважає, що його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності.

Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної, з огляду на що, на переконання суду, розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.

Відтак, зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом № 2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

Висновок щодо неможливості розповсюдження дії пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні/розрахунки коригування складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом №2876-IX) викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2024 у справі №160/10740/23, у постанові від 30.01.2024 у справі № 280/4484/23, у постанові від 02.05.2024 у справі № 420/11020/23, від 22.05.2024 у справі №500/5361/23, які в силу ч.5 ст.242 КАС України мають враховуватися судом.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення адміністративного позову частково.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді першої інстанції позивачем надано платіжну інструкцію від 23.06.2023 № 484 про сплату судового збору в розмірі 1549,22 грн.

Також, на підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді апеляційної інстанції позивачем надано платіжну інструкцію від 25.04.2024 № 478 про сплату судового збору в розмірі 2323,83 грн.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог частково (в сумі 120298,13 грн (154922,01 грн - 34623,88 грн), відсотковий розмір відмови у задоволенні позовних вимог становить 22,35% (34623,88 грн х 100% / 154922,01 грн).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, факт задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині 77,65% (100% - 22,35%), колегія суддів приходить до висновку, що згідно з вимогами ч. 6 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області у сумі 3 007,42 грн ((1549,22 грн + 2323,83 грн) х 77,65%).

Щодо стягнення на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Вінницькій області, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 п. 1 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду, позивачем, для підтвердження витрат на правничу допомогу, було подано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 22 червня 2023 року; Розрахунок суми гонорару за надану професійну (правничу) допомогу від 28 червня 2023 року, Акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року, Ордер на надання правничої допомоги, Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №587, платіжну інструкцію №482 про сплату 10000,00 грн згідно договору про надання правничої допомоги від 22.06.2023.

За Договором про надання професійної правничої допомоги від 22 червня 2023 року між позивачем та адвокатом Дудіним Л.В. за надання правничої допомоги сторони встановили фіксовану оплату у розмірі 10000,00 грн (п.2.1). Клієнт оплачує гонорар в готівковій чи безготівковій формі у триденний строк після укладення даного договору (п.2.2).

Згідно Акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 28 червня 2023 року послуги (роботи) надані Адвокатом у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов Договору. Вартість професійної правничої (правової) допомоги склала :10000,00 грн.

На підтвердження сплати наданих правничих послуг позивачем надано до суду платіжну інструкцію №482 про сплату 10000,00 грн згідно договору про надання правничої допомоги від 22.06.2023.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вказане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17 (73021615) та від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16 (73356068).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява № 34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

А у пункті 154 рішення Європейського суду із прав людини від 07.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення та врахуванням того чи були витрати на правничу допомогу фактичними, а їх розмір обґрунтованим та розумним викладена, зокрема у постанові від 05.05.2018 року у справі № 821/1594/17.

Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі № 803/1032/18 підкреслюється, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`ємом наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Також, Верховний Суд у постанові від 17 серпня 2022 року у справі № 580/3324/19 дійшов висновку, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, Верховним Судом у додатковій постанові від 08 березня 2023 року у справі № 873/52/22 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність та неминучість.

Колегія суддів при вирішенні питання витрат на професійну правничу допомогу вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за потрібне присудити понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.06.2023 року №9030/02-32-24-14/ НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у розмірі 120298,13 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 007,42 (три тисячі сім) грн 42 коп., та судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 сім тисяч) грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Залімський І. Г. Кузьмишин В.М.