Справа № 641/6541/24
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/44/2024 Справа № 641/6541/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участю секретаря судових засідань Ареп`євої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов адвоката Заворотнього Антона Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Адвокат Заворотній А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом та просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3025626 від 11.09.2024 року про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

В обґрунтування позову покликається на те, що 11 вересня 2024 р. інспектором управління патрульної поліції в Харківській області було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3025626.

Адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає постанову такою, що не відповідає вимогам та яка складена незаконно,заперечує щодо руху, керованого ОСОБА_1 транспортного засобу із перевищенням швидкості.

Згідно Постанови швидкість транспортного засобу вимірювалась приладом TruCam ТС000748, що зафіксовано відео з бодікамери 472782, тобто фіксування співробітником поліції швидкості руху його автомобіля здійснювалось «з рук», що не передбачено ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію».

Також зазначає, що в порушення ч.2 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» фіксування швидкості руху співробітником поліції здійснювались без розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», крім того під час розгляду справи ОСОБА_1 було позбавлено права на адвокатську допомогу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 р. позовну заяву адвоката Заворотнього А.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 р. заяву про повернення помилково сплаченого судового збору повернуто без розгляду.

Ухвалою Комінтернівського райсуду м. Харкова від 15.10.2024 року заяву про повернення помилково сплаченого судового збору задоволено.

Ухвалою Комінтернівського райсуду м. Харкова від 29.10.2024 року задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача.

Відповідач 1 Головне управління Національної поліції в Харківській області 17.10.2024 року надав до суду відзив, в якому зазначив, що Головне управління Національної поліції в Харківській області не є належним відповідачем та просив замінити на належного відповідача, а саме Департамент патрульної поліції.

Відповідач 2 Департамент Патрульної поліції 05.11.2024 року надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив залишити позовну заяву без задоволення у зв`язку з безпідставністю. Щодо викладених позивачем аргументів зазначає, що 09.2024, о 10 годині 03 хвилин, на проспекті Льва Ландау, поблизу будинку 2-К місті Харкові, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000748 виявлений рух транспортного Засобу Skoda SuperB, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 83км/год, що є перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 33 км/год та порушенням пункту 12.4 Прав дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 N° 1306.

Позивачем було надано вищевказані документи, тим самим було ідентифіковано особу позивача.

Інспектор, встановивши, що дана подія має цілісний склад адміністративного правопорушення, у відповідності до статті 278 КУпАП, розпочав і підготовку до розгляду справи.

Після завершення підготовки до розгляду справи, інспектор, керуючись статями 279, 280 КУпАП, розпочав відносно позивача розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП.

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектором встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, тому була винесена постанова серії ЕАО № 3025626.

При винесенні цієї постанови, інспектор керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та права.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 12.4. Правил зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що 11.09.2024 року о 10 год 21 хв. в м. Харків на проспекті Льва Ландау,2К інспектором 2 взводу, 2 роти 4 батальйону УПП в Харківській області Юденковим Є.Щ. винесено оскаржувану постанову серії ЕНА № 3025626, якою до ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 340грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, що він 11.09.2024 року о 10 год. 03 хв. у м. Харкові, на проспекті Льва Ландау,2К, керував транспортним засобом, в населеному пункті зі швидкістю 83 км/год. Чим перевищив встановленні обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, скоєне позивачем правопорушення, доводить показами лазерного вимірювача швидкості руху приладу TruCam LTI 20/20, серійний номер TC000748, відеозаписом фіксації перевищення швидкості, а також роздруківкою фіксації з фото транспортного засобу, яким керував позивач, з вказівкою на координати (геолокацію), а також із зазначенням швидкості.

На фотокартці від 11.09.2024 року час : 10:03:02 , зафіксовано, що вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керуванням позивача відбулося за координатами 49° 56 05.03" N 36° 16' 49.93" Е, (м. Харків, проспект Льва Ландау 2К) (а.с.63 )

Крім того, у відповіді Мінекономрозвитку ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 за N° 22-38/49 зазначено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (а.с. 67).

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказуМінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «TruCarh LTI 20/20». Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік.

Прилад TruCam № ТС 000748, яким здійснювалися виміри швидкості руху авто під керуванням позивача мав чинне Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Свідоцтво видається виключно за наслідками проведення та отримання належних результатів повірки.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

За змістом свідоцтва про повірку приладу TruCam № ТС 000748 зазначено, що прилад відповідає вимогам технічної документації, діапазон виміру швидкості становить від 2 км/год до 320 км/год, а максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в РУЧНОМУ та автоматичному режимах становить +/- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год. (а.с. 70)

Ця похибка визначена експертами відповідно до законодавчо встановлених регламентів та методик повірки. Жодне «дрибіжання» не може вплинути на цю похибку, окремо слід врахувати, що позивач перевищив швидкість на 33 км/год, а такий показник значно перевищує максимально можливій похибці.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад LTI 20/20 TruCam з серійним номером ТС000748 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

В свою чергу, позивачем не доведено, що тримання відповідачем в руках лазерного вимірювача LTI 20/20 TruCam № ТС000748 призвело до неправильного встановлення швидкості руху транспортного засобу позивача.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання позивача, щодо порушення інспектором при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності його права на захист, оскільки матеріали справи не містять відеозапису розгляду справи, а відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 інспектором при розгляді справи у повному обсязі було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП, про позивачем проставлений власний підпис у відповідній графі постанови. Будь яких зауважень з приводу порушення прав з боку позивача в постанові не зазначено.

З чого суд робить висновок, що в даному випадку поліцейські діяли в рамках чинного законодавства та оцінюючи ситуацію, яка склалася, належним чином відреагували на правопорушення та притягнули водія до адміністративної відповідальності оцінивши всі докази всебічно та за своїм внутрішнім переконанням.

З огляду на викладені обставини, суд доходить висновків, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000748.

На відео з приладу міститься інформація, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/ год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год.

Відповідно до відповіді КП «Харків-Сигнал» від 17.06.2024 № 328, дорожні знаки, що інформують водіїв про фіксацію порушень дорожнього руху по проспекту Льва Ландау розташовані:

проспект Льва Ландау в районі будинку № 58;

проспект Льва Ландау в районі ТЦ «Будмен»;

- і проспект Льва Ландау поряд з перехрестям з проспектом Гагаріна (нова назва проспект Аерокосмічний);

проспект Льва Ландау в районі Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса ХНУВС - пр. Льва Ландау, 27) (а.с. 64).

Отже, зазначене розташування дорожніх знаків, що інформують водіїв про фіксацію порушень дорожнього руху спростовують твердження позивача про їх відсутність.

Проте, слід зазначити, що навіть за відсутності такого знаку в населеному пункті водій зобов`язаний у будь-якому випадку стежити за безпекою та дорожньою обстановкою, особливо в межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а тому постанову серії ЕНА № 3025626 від 11.09.2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст.ст.5,8,9,19,20,22,72-77,79,143,192,211,241-246,250,255,286,293,295,297 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов адвоката Заворотнього Антона Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Курганникова