Справа № 560/10653/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" звернулося в суд із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати винесене ГУ ДПС у Хмельницькій області повідомлення рішення від 25 квітня 2024 року № про сплату штрафу в сумі 6561,66 грн; податкове повідомлення - рішення № про сплату штрафу в сумі 14787,94 грн; податкове повідомлення-рішення № про сплату штрафу в сумі 55,38 грн; податкове повідомлення рішення № про сплату штрафу в сумі 453,66 грн; податкове повідомлення - рішення № про сплату штрафу в сумі 1419,39 грн; податкове повідомлення - рішення № про сплату штрафу в сумі 20 755,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту камеральної перевірки були зроблені на підставі наявної інформації в контролюючому органі, яка на думку ГУ ДПС у Хмельницької області свідчить про умисне діяння, направлене на порушення ДП Шепетівський військовий лісгосп податкового законодавства, але в акті не міститься жодної інформації, яка доводила б в діях платника податку умисел, а наявний лише висновок про накладення стягнення в межах п. 124.1. ПК України. Тобто, ГУ ДПС у Хмельницькій області жодним чином не було обґрунтовано застосування до платника податку саме п. 124.1 ст. 124 ПК України. Вказує, що податковим органом було пропущено граничний термін застосування штрафних санкцій.

Ухвалою від 26.07.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 05.08.2024 суд повторно залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою суд від 11.09.2024 відкрив провадження в цій справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 26.09.2024 суд відмовив у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Вказує, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафної (фінансової) санкції на підставі ст. 124 ПКУ є сплата грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу, то відлік строку давності для застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання починається з дня, наступного за днем фактичної сплати такого грошового зобов`язання. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області проведено камеральну перевірку державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з рентної плати, з земельного податку з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За результатами камеральної перевірки складено акт від 03.04.2024 № 7457/22-01-04 07-11/43075710 та направлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Камеральною перевіркою встановлено такі порушення:

1. Несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування (код платежу 13010100) зазначено в додатку 1 до акта перевірки.

2. Несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування) (код платежу 13010200) зазначено в додатку 2 до акта перевірки.

3. Несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб (код платежу 18010500) зазначено в додатку 3 до акта перевірки.

4. Несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010400) зазначено в додатку 4 до акта перевірки.

За результатами проведення камеральної перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 25 квітня 2024 року № , № , № , № , № , № та згідно зі статтею п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України: за затримку до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання застосовано штраф в розмірі 5% та 10% погашеної суми податкового боргу.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України.

За правилами пп.16.1.4 п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України, строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню (п.56.11. ст.56 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Статтею 286 цього розділу встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Згідно п.287.3. ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, в силу вимог пп.75.1.1. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, є предметом камеральної перевірки.

Суд встановив, що за результатами камеральної перевірки позивача відповідачем встановлено порушення вимог п.257.5 статті 257 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобов`язання по деклараціях з рентної плати додатку 8 Розрахунок за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування (код платежу 13010100) із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

На підставі аналізу даних інтегрованих карток платника та поданих декларацій з рентної плати додатку 8 Розрахунок за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування (код платежу 13010100) встановлено, що ДП Шепетівський військовий лісгосп несвоєчасно сплачено по Шепетівській ТГ (код КОАТУУ: UA0029010) узгоджене грошове зобов`язання із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 28387,75 грн та із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 207759,58 грн, а саме:

- декларація №914541310 від 02.08.2022 граничний термін сплати - 20.08.2022, дата фактичної сплати 31.08.2022 із затримкою 12 днів;

- декларація №30330351 від 30.07.2020 граничний термін сплати - 20.08.2020, дата фактичної сплати 23.11.2020 та 24.03.2021 із затримкою 96 та 217 днів;

- декларація №42737002 від 06.11.2020 граничний термін сплати - 20.11.2020, дата фактичної сплати 24.03.2021 із затримкою 125 днів;

- декларація №3885481 від 24.01.2021 граничний термін сплати - 20.02.2021, дата фактичної сплати 24.003.2021 та 20.05.2021 із затримкою 33 та 90 днів;

- декларація №22572978 від 09.05.2021 граничний термін сплати - 21.05.2021, дата фактичної сплати 22.06.2021 із затримкою 33 днів;

- декларація № від 03.11.2022 граничний термін сплати - 22.11.2022, дата фактичної сплати 23.12.2022 із затримкою 32 днів;

- декларація № від 02.02.2023 граничний термін сплати - 21.02.2023, дата фактичної сплати 28.07.2023 та 31.07.2023 із затримкою 158 та 161 днів;

- декларація № від 28.04.2023 граничний термін сплати - 23.05.2023, дата фактичної сплати 31.07.2023 із затримкою 70 днів;

- декларація № від 28.07.2023 граничний термін сплати - 22.08.2024, дата фактичної сплати 26.12.2023 із затримкою 127 днів;

- декларація №929240513 від 31.10.2023 граничний термін сплати - 21.11.2023, дата фактичної сплати 26.12.2023 із затримкою 36 днів.

За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесені податкові повідомлення-рішення від 25.04.2024 за № та на підставі п.124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкції в розмірі 5 % на суму 1419,39 грн та за № та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 10 % на суму 20775,99 гривень.

На підставі аналізу даних інтегрованих карток платника та поданих декларацій з рентної плати додатку 9 Розрахунок за спеціальне використання лісових ресурсів (крім рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування) (код платежу 13010200) встановлено, що ДП Шепетівський військовий лісгосп несвоєчасно сплачено по Шепетівській ТГ (код КОАТУУ: UA0029010) узгоджене грошове зобов`язання із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 65616,44 грн, а саме:

- декларація №21154907 від 06.05.2020 граничний термін сплати - 21.05.2020, дата фактичної сплати 24.05.2021із затримкою 369 днів;

- декларація №30330353, 30330352 від 30.07.2020 граничний термін сплати - 20.08.2020, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 1231 днів;

- декларація №42737004, 42737003 від 06.11.2020 граничний термін сплати - 20.11.2020, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 1139 днів;

- декларація №3885479, 3885482 від 24.01.2021 граничний термін сплати - 20.02.2021, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 1047 днів;

- декларація №22572929 від 09.05.2021 граничний термін сплати - 21.05.2021, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 957 днів;

- декларація №33103389 від 05.08.2021 граничний термін сплати - 20.08.2021, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 866 днів;

- декларація №46297973 від 01.11.2021 граничний термін сплати - 20.11.2021, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 774 днів;

- декларація №8904937 від 07.02.2022 граничний термін сплати - 20.11.2021, дата фактичної сплати 02.01.2024 із затримкою 680 днів.

За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 25.04.2024 за № та на підставі п.124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкції в розмірі 10 % на суму 6561,66 гривень.

ДП Шепетівський військовий лісгосп несвоєчасно сплачено по Шепетівській ТГ (код КОАТУУ: UA0029010) до контролюючого органу подано податкові декларації плати за землю (земельний податок та/ або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за місцем розташування земельної ділянки: - за 2022 рік (реєстраційний №11724390 від 18.02.2022), в якій самостійно задекларовано річну суму орендної плати в розмірі 4220,05 грн, щомісячна сплата становить 351,67 гривень; - за 2023 рік (реєстраційний №901573019 від 09.02.2023), в якій самостійно задекларовано річну суму орендної плати в розмірі 4853,06 грн, щомісячна сплата становить 404,42 гривень.

На підставі аналізу даних інтегрованих карток платника та поданих декларацій з плати за землю (земельний податок та/ або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) встановлено, що ДП Шепетівський військовий лісгосп несвоєчасно сплачено по Шепетівській ТГ (код КОАТУУ: UA0029010) узгоджене грошове зобов`язання із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 1107,76 грн та із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 4536,55 гривень.

По декларації №11724390 від 18.08.2022 по граничних термінах сплати:

- 31.08.2022, дата фактичної сплати 15.09.2022 із затримкою 16 днів;

- 01.11.2022, дата фактичної сплати 04.11.2022 із затримкою 4 дні;

- 31.12.2022, дата фактичної сплати 01.09.2022 із затримкою 245 днів;

- 31.01.2023, дата фактичної сплати 01.09.2022 із затримкою 214 днів;

- 02.08.2022, дата фактичної сплати 15.09.2022 із затримкою 45 днів;

- 01.07.2022, дата фактичної сплати 15.09.2022 із затримкою 77 днів;

- 01.12.2022, дата фактичної сплати 01.09.2022 із затримкою 275 днів.

По декларації № від 09.02.2023 по граничних термінах сплати:

- 31.08.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 2 дні;

- 01.07.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 63 днів;

- 31.03.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 155 днів;

- 01.08.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 32 дня;

- 31.05.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 94 днів;

- 02.05.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 123 днів;

- 03.03.2023, дата фактичної сплати 01.09.2023 із затримкою 183 днів.

За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесені податкові повідомлення-рішення від 25.04.2024 за № та на підставі п.124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкції в розмірі 5 % на суму 55,38 грн та за № та застосовано штрафну (фінансову) санкції в розмірі 10 % на суму 453,66 гривень.

Камеральною перевіркою встановлено порушення пп. 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010400).

З матеріалів справи суд встановив, що 30.09.2019 року проведено об`єднання ІКПП Шепетівський військовий лісгосп ДП "Івано-франківський військовий ліспромкомбінат" з ІКПП ДП " Шепетівський військовий лісгосп", так як діяльність Шепетівський військовий лісгосп ДП "Івано-франківський військовий ліспромкомбінат" припинено в результаті ліквідації за рішенням головного підприємства. По головному підприємству ДП "Івано-франківський військовий ліспромкомбінат " (ПН 08033772) згідно ухвали суду від 10.10.2016 року №924/881/16 порушенно справу про банкрутство. Шепетівський військовий лісгосп ДП "Івано- франківський військовий ліспромкомбінат " (ПН 24972050) по Шепетівській ТГ (код КОАТУУ: UA0029010) подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 13.02.2019 року № , в якій задекларовано річну суму податку на нерухоме майно в сумі 231866,38 грн, щоквартальна сплата становить: І квартал 2019 - 57966,61 гривень, ІІ - IV квартали 2019 - 57966,59 гривень. Задекларована сума вчасно сплачена не була, борг по вищезазначеній декларації в сумі 54384,62 гривні в результаті об`єднання ІКПП було перенесено в ІКПП ДП" Шепетівський військовий лісгосп ". Подальші нарахування в сумі 115933,18 гривні по декларації від 13.02.2019 року № були нараховані в ІКПП ДП" Шепетівський військовий лісгосп ".

На підставі аналізу даних інтегрованих карток платника та поданої декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості несвоєчасно сплачено ДП Шепетівський військовий лісгосп по Шепетівській ТГ (код КОАТУУ: UA0029010) узгоджене грошове зобов`язання із затримкою понад 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання на загальну суму 147879,25 гривень.

По декларації № від 13.02.2019 по граничних термінах сплати:

- 30.04.2019, дата фактичної сплати 28.06.2021 із затримкою 792 дні;

- 30.07.2019, дата фактичної сплати 27.09.2021, 28.09.2021, 29.05.2022, 13.11.2022 із затримкою відповідно 792, 793, 1036 та 1204 днів;

- 30.10.2019, дата фактичної сплати 14.11.2022 із затримкою 295 днів;

- 30.07.2019, дата фактичної сплати 07.04.2022 та 02.05.2022 із затримкою 984 та 1009 днів;

- 30.10.2019, дата фактичної сплати 14.11.2022 із затримкою 295 днів.

За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 25.04.2024 за № та на підставі п.124.1 ст. 124 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкції в розмірі 10 % на суму 14787,94 гривень.

Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач не заперечує факту, що ним дійсно було несвоєчасно сплачено узгоджені суми грошового зобов`язання, що може бути підставою для застосування п. 124.1 ст. 124 ПК України.

Аргументи позивача зводяться до того, що умовою для застосування до останнього п. 124.1 ст. 124 ПК України є наявність в його діях умислу. Так, як контролюючим органом не встановлено факт наявності в його діях умислу, то наслідком є неправомірність винесених податкових повідомлень-рішень.

Надаючи оцінку вказаним аргументам позивача, а також правомірності/неправомірності притягнення позивача до відповідальності за пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, суд враховує наступне.

За визначенням, наведеним у пункті 109.1. ст.109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109).

В силу вимог пункту 109.3. цієї ж статті, випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Пунктом 112.7. ст.112 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Однак, положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Пунктом 124.1. статті 124 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 % погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу.

За пунктом 124.1-1. цієї статті, у разі порушення платником податків строку сплати до бюджету суми акцизного податку, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 % від суми такого акцизного податку.

В силу ж вимог пункту 124.2 - діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 % від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

А в силу вимог пункту 124.3. - діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 % від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

За правилами пункту 124.4. цієї ж статті, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України Про платіжні послуги, з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, небанківського надавача платіжних послуг, еквайра, емітента електронних грошей такий банк/орган, небанківський надавач платіжних послуг, емітент електронних грошей сплачує штрафи в розмірах, установлених пунктом 124.1 цієї статті.

Аналіз наведених вище правових норм у їх сукупності свідчить на користь того, що податкове законодавство у певних випадках визнає податковим правопорушенням чітко визначене протиправне діяння платника податку, навіть за відсутності в таких його діях та/або бездіяльності вини.

До таких випадків віднесене податкове правопорушення, диспозиція і санкція якого встановлена пунктом 124.1. статті 124 Податкового кодексу України.

За наведеного, суд відхиляє доводи сторони позивача про відсутність його вини у несвоєчасному зарахуванні до бюджету сум податкових зобов`язань.

Обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи визначені у пункті 112.8. статті 112 Податкового кодексу України і це:

- сплив строків давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення (пп.112.8.1.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої такому платнику податків у паперовій або електронній формі, за умови, що така консультація зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, або до узагальнюючої податкової консультації та/або до висновку об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права, від якого в подальшому було відступлено (пп.112.8.2.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла у відповідності до правових висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи, які в подальшому було змінено за наслідками перегляду Великою Палатою Верховного Суду (пп.112.8.3.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів (пп.112.8.4.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, небанківського надавача платіжних послуг, еквайра, емітента електронних грошей (щодо податкових правопорушень, передбачених статтями 124 і 125- 1 цього Кодексу) (пп.112.8.5.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) з вини оператора поштового зв`язку, інформація про якого міститься в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, за умови виконання обов`язку, визначеного абзацом другим пункту 49.6 статті 49 цього Кодексу (пп.112.8.6.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою в роботі електронного кабінету і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її/його існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету (пп.112.8.7.);

- самостійне виправлення платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що містяться у раніше поданих ним податкових деклараціях та розрахунках (уточнюючих податкових деклараціях та розрахунках), за умови сплати самостійно донарахованих податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу (щодо правопорушення, передбаченого пунктом 123.1 статті 123 цього Кодексу). Невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом, тягне за собою накладення штрафу відповідно до пункту 120.2 статті 120 цього Кодексу (пп.112.8.8.)

- помилкова сплата платником податків, у тому числі податковим агентом, грошового зобов`язання на інший бюджетний рахунок (без порушення законодавчо визначеного строку сплати податку або узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету). Умовою підтвердження таких обставин є вчинення платником дій, передбачених статтею 43 цього Кодексу, щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань (пп.112.8.8-1.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) (пп.112.8.9);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань митної справи, наданої в письмовій або електронній формі, а також до узагальнюючої консультації, зокрема на підставі того, що у подальшому такі консультації були змінені або скасовані (пп.112.8.10.);

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, яка діяла відповідно до наданого попереднього рішення митного органу про застосування окремих положень законодавства України з питань митної справи, у тому числі в разі, якщо таке рішення в подальшому було відкликано з причин, встановлених пунктами 2, 3 частини сьомої статті 23 Митного кодексу України (пп.112.8.11.);

- інші випадки звільнення від фінансової відповідальності, передбачені цим Кодексом або Митним кодексом України (пп.112.8.12).

Жодних належних і допустимих доказів про перебування під дією наведених вище обставин позивач суду не надав.

У постановах від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а, від 03 серпня 2023 року у справі № 520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі № 520/18519/21, від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 16 листопада 2023 року у справі № 160/24147/21, від 23 січня 2024 року у справі № 160/17160/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 Податкового кодексу України.

Так, позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 Податкового кодексу України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Верховний Суд зазначив, що невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються, як умисні, оскільки, як невиконання, так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 Податкового кодексу України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому Верховний Суд вказав на те, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто, у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, Верховний Суд дійшов висновку, що особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Верховний Суд також зазначив, що обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

За відсутності цієї кваліфікуючої ознаки діяння позивача утворює склад правопорушення, за яке відповідальність наступає на підставі пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 5-10 %. Зазначена норма, як виплаває з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.

В силу положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведену вище правову позицію суд зазначає, що обов`язок доведення контролюючим органом вини платника податків законодавець пов`язує лише із порушенням, відповідальність за яке встановлена п.124.2 статті 124 Податкового кодексу України, в той час як до позивача було застосовано п. 124.1. ст. 124 Податкового кодексу України.

Оскільки факт допущення платником податків позивачем у справі порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання доведений, то відповідач правомірно нарахував йому за спірними податковими повідомленнями-рішеннями фінансові санкції у розмірі, визначеному пунктом 124.1. ст. 124 Податкового кодексу України.

Стосовно наявності/відсутності процедурних порушень при винесені спірних рішень суд зазначає таке.

Оцінюючи твердження позивача про пропуск ГУ ДПС у Хмельницькій області граничного терміну та порядку застосування штрафних санкцій під час проведення камеральної перевірки, слід звернути увагу суду на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 липня 2024 року по справі № 120/13533/23, адміністративне провадження № К/990/13728/24 «..Згідно з п.113.1. ст.. 113 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1. ст.. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39 2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення (абз. 3 п. 102.1 ст.102 ПК України).

Аналіз абзацу 3 п. 102.1 ст. 102 ПК України у вказаній вище редакції свідчить, що наявна у ньому норма застосовується у разі виявлення порушень тих положень податкового законодавства, які безпосередньо не пов`язані з декларуванням платником податків податкових зобов`язань та впливає виключно на повноваження контролюючого органу з визначення тільки штрафних санкцій, на відміну від положень абзацу 1 цієї норми ПК України.

Під декларуванням ПК України розуміє виконання платником податків обов`язку, передбаченого п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу, а саме - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Сплата податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи складає окремий обов`язок платника податків, що передбачається п.п.16.1.4. п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу.

Порушення строків сплати податків безпосередньо не пов`язано з декларуванням податкових зобов`язань, оскільки декларування, як процес, закінчується подачею декларації.

Абзаци 1 та 3 пункту 102.1 статті 102 ПК України містять два темпоральних обмеження повноважень контролюючого органу - 1095 днів від граничного строку подання податкової декларації та 1095 днів від вчинення правопорушення, не пов`язаного з декларуванням.

Перше з них встановлене абзацом 1 та стосується права контролюючого органу визначити суму грошових зобов`язань платника податків та містить конкретне формулювання щодо граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом. Друге встановлене абзацом 3 та обмежує право контролюючого органу визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків.

З вищевикладеного убачається, що за даних конкретних обставин, нормою права, якою обмежуються у часі повноваження контролюючого органу з накладення на платника податків штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань є абзац 3 пункту 102.1 статті 102 ПК України.

Розмір штрафної (фінансової) санкції встановлений ст. 124 ПКУ у відсотках до погашеної суми податкового боргу, а тому сума штрафної санкції за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, з урахуванням положень ст. 124 ПКУ, розраховується за період з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, і до дня фактичної сплати боргу.

Штрафна санкція нараховується на суму фактичної сплати в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Отже, з урахуванням того, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафної (фінансової) санкції на підставі ст. 124 ПКУ є сплата грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу, то відлік строку давності для застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання починається з дня, наступного за днем фактичної сплати такого грошового зобов`язання.».

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача щодо порушення відповідачем строків проведення камеральної перевірки є помилковими, оскільки факти несвоєчасної сплати позивачем податкових зобов`язань мали місце в межах 1095 днів до прийняття відповідачем оспорюваного рішення, що підтверджується інтегрованими картками платника податків, податковими деклараціями, актом камеральної перевірки та розрахунком штрафних санкцій до кожного податкового-повідомлення рішення.

Таким чином, контролюючим органом встановлено порушення позивачем граничних термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з рентної плати, з земельного податку з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та згідно зі статтею п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України: за затримку до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, тому обґрунтовано застосовано штраф в розмірі 5% та 10% погашеної суми податкового боргу.

Окрім того, дослідивши розрахунки штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень, суд встановив, що розрахунок терміну затримки з дня граничного строку, а не з наступного дня не вплинув на правильність розрахунку штрафних санкцій.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Поряд з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість. Наведене випливає зі змісту частини першої цієї статті.

Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього процесуальний обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги сторони позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" (пров. Героїв Небесної Сотні, 18,м. Шепетівка,Хмельницька обл., Шепетівський р-н,30405 , код ЄДРПОУ - 43075760)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.К. Блонський