Справа № 420/19410/24
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці Державної митної служби України від 03.06.2024 № 573-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

-поновити ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці з 03.06.2024;

-стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці з 03.06.2024 по день ухвалення рішення суду.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що підозра ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, без належного доведення вини у його скоєнні не може беззаперечно свідчити про порушення ОСОБА_1 присяги державного службовця, та скоєння проступку, який шкодить авторитету держави, зокрема, вчиненні неправомірних дій та отриманні неправомірної вигоди. Ознак будь-якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки саме дисциплінарного проступку, та мало б наслідком настання дисциплінарної відповідальності, подання за результатами розгляду дисциплінарної справи не містить.

Також позивач вказує, що відповідач не врахував, що станом на день винесення оскаржуваного наказу, вина позивача у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, який набув законної сили не підтверджена, а тому висновки щодо незаконності дій ОСОБА_1 є передчасними.

Відповідач надав відзив, в якому вказав, що у ході здійснення дисциплінарного провадження, встановлено ряд фактів, які вказують на проступки з боку позивача проти інтересів державної служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до посадової особи органу державної влади, призводить до приниження авторитету державної служби та негативно впливає на діяльність державного органу. Недобросовісне виконання позивачем своїх посадових обов`язків у поєднанні зі зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, свідчить про порушення Присяги державного службовця. З огляду на зазначене, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивач під час виконання своїх посадових обов`язків не дотримувався вимог Наказу № 668, діяв не доброчесно, а саме: не забезпечив високої якості роботи, умисно порушував вимоги Конституції України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, Положення № 265, Положення № 2, умов Контракту № 1017 та посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, використовував своє службове становище в приватних інтересах задля отримання неправомірної вигоди за безперешкодне митне оформлення товарів та сприяння їх пропуску через державний кордон України з Республікою Молдова, а допущенні ним порушення негативно вплинули на авторитет та репутацію Одеської митниці та Держмитслужби в цілому, що свідчить про порушення останнім Присяги державного службовця.

Зазначає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення саме дисциплінарного проступку.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач подав заперечення, в яких наголошував на необґрунтованості та безпідставності позову.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 02.07.2024 зупинено провадження у справі; ухвалою суду від 11.09.2024 поновлено провадження у справі; ухвалою суду від 09.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; ухвалою суду від 09.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач проходив державну службу в Одеській митниці на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці.

Наказом Одеської митниці № 107 від 09.02.2024 «Про призначення та проведення фактичної перевірки» призначено перевірку за фактом надання безперешкодного пропуску у період з 07.01.2024 по 31.01.2024 громадянином України ОСОБА_2 , причини та наслідки якого можуть свідчити по можливе порушення вимог законодавства України, нормативно-правових актів, розпорядчих документів Держмитслужби та Одеської державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаіл» Одеської митниці ОСОБА_1 під час виконання посадових обов`язків, визначених Положенням про структурний підрозділ, посадовими інструкціями та контрактом проходження державної служби.

За результатами перевірки складено акт № 7.10-25/5 від 26.02.2024, запропоновано порушити дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 , з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку (а.с. 91-114)

Наказом Одеської митниці № 4-дс від 07.02.2024 порушено дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 (а.с. 87-88)

Наказом Одеської митниці № 10-дс від 22.03.2024 за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1, 2 6, 7, 8 та останнім абзацом частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», порушення пунктів 5 та 10 Контракту про проходження державної служби від 18.11.2021 № 1017, підпунктів 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1, 5.3 Кодексу та пунктів 3 та 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затверджених наказом Державної митної служби України від 02.09.2021 № 668, порушення Присяги державного службовця в частині несумлінного виконання своїх обов`язків, що в свою чергу негативно вплинуло та завдало шкоди репутації та інтересам Одеській митниці, як відокремленого територіального органу Держмитслужби, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби. Датою притягнення до дисциплінарної відповідальності визначено перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності (а.с 25-45).

Наказом Одеської митниці від 03.06.2024 № 573-о припинено 03.06.2024 державну службу ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці та звільнено його із займаної посади у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, згідно з пунктом 4 частини першої статті 83, пунктом 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (а.с. 24).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Проходження служби в митних органах визначається главою 79 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Відповідно до преамбули, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Статтею 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Норми Кодексу Законів про працю України поширюються на позивача лише у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, визначено, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 803/31/16.

Отже, якщо мова йде про конкуренцію норм Кодексу законів про працю України та Закону України «Про державну службу», то спеціальними нормами в частині визначення підстав із вступом, її проходження и припинення державної служби для особи є норми Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Службові (посадові) обов`язки - це обов`язки державного службовця визначені Законом, іншими нормативно-правовими та локальними актами у зв`язку з обійманням такою особою конкретної посади у конкретному органі, що покладає на нього низку додаткових (власне «посадових», «обумовлених посадою») обов`язків, положенні про конкретний державний орган та/ або його структурний підрозділ, а також посадовій інструкції (в частині обов`язків, що однозначно випливають з приписів законів і не суперечать йому), а також правилами внутрішнього службового розпорядку.

При цьому статтями 8, 62 Закону України «Про державну службу» серед основних обов`язків державного службовця визначено: дотримання Конституції та законів України; дотримання принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечення в межах наданих повноважень ефективного виконання завдань і функцій державних органів; сумлінне і професійне виконання свої посадових обов`язків; виконання рішень державних органів, наказів (розпоряджень), доручень керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержання вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; недопущення вчинків, несумісних із статусом державного службовця, тощо.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби у цих органах.

Стосовно тверджень позивача про те, що він не вчиняв жодного дисциплінарного проступку, а також про те, що відповідач не врахував, що станом на день винесення оскаржуваного наказу, вина позивача у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, який набув законної сили не підтверджена, суд зазначає наступне.

Предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці від 03.06.2024 № 573-о, яким припинено 03.06.2024 державну службу ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці та звільнено його із займаної посади у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку.

Наказ Одеської митниці від 03.06.2024 № 573-о прийнятий на підставі наказу Одеської митниці № 10-дс від 22.03.2024, яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що доводи позивача фактично зводяться до його незгоди із наказом Одеської митниці № 10-дс від 22.03.2024, прийняття якого стало підставою для винесення наказу Одеської митниці від 03.06.2024 № 573-о.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 у справі № 420/10987/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024, у задоволенні позовну ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці Державної митної служби України №10-дс від 22.03.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »

Таким чином, правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення була підтверджена Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 02.07.2024 у справі № 420/10987/24, у зв`язку з чим, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення із займаної посади, та визнання протиправним та скасування наказу від 03.06.2024 № 573-о.

Враховуючи, що наказ Одеської митниці № 10-дс від 22.03.2024 не є скасованим, та на підставі нього винесений наказ Одеської митниці від 03.06.2024 № 573-о, суд вважає, що відсутні підстави для скасування наказу Одеської митниці від 03.06.2024 № 573-о.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у задоволенні позов необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Одеської митниці (65078, Одеська область, місто Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, будинок 21А, ) про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.11.2024.

Суддя Олександр ХУРСА

.