Справа № 752/12345/21
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження №: 2-а/752/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції в Київській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивує тим, що 08.05.2021 близько 16 год 30 хв керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , він рухався в м. Борисполь Київської області в напрямку м. Полтава, був зупинений інспектором взводу 1, роти 3, батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Литвиненком О.В., який звинуватив його у порушенні пп. 12.4 ПДР України та попросив документи. Взявши його документи інспектор направився до службового автомобіля для складання постанови. Після повернення інспектор вручив позивачу постанову серії БАА № 149341 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 122, 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 20 400 грн.

Позивач з винесеною постановою не погоджується, оскільки відповідач не пред`явив доказів перевищення ним швидкості, а також не надав права скористатися правовою допомогою.

З урахуванням вказаних обставин, позивач вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.05.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) було подано відзив на позовну заяву, до якого він надав відеозапис з бодікамер поліцейських та зазначив, що перевищення позивачем швидкості руху було зафіксовано на пристрій TruCAM LTI 20/20. Також встановлено, що позивача позбавлено права керування транспортними засобами.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.05.2021 близько 16 год 30 хв, інспектором взводу 1, роти 3, батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Литвиненком О.В. було винесено постанову серії БАА № 149341 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122, 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Борисполі Київської області рухався зі швидкістю 112 км/год, чим порушив пп. 12.4 ПДР. При перевірці документів виявлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, а тому керував без посвідчення водія, чим порушив п. 2.1а ПДР.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1.10 передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Дорожній знак «5.70.» «Фото-, відео фіксування порушень ПДР» інформує про можливість здійснення контролю за порушення ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 31 Закону № 580-VII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що швидкість руху вимірювалась вимірювачем TruСАМ LTI 20/20.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом досліджено відеозапис, наданий представником відповідача, з якого вбачається, що працівники патрульної поліції наздогнали позивача, пояснили причини за якими його переслідували, повідомили, що він перевищив швидкість руху та показали йому результати з приладу. Також повідомили, що відносно позивача буде винесена постанова за перевищення швидкості на що, ОСОБА_1 відповів: «зрозуміло!».

Таким чином посилання позивача на те, що працівниками поліції не було надано доказів правопорушення та не надано часу для надання заперечень є безпідставними.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Частиною 1 статті 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2019, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.09.2020, ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як вбачається з відео, наданого представником відповідача, позивач спочатку пред`явив водійське посвідчення брата. В подальшому працівники поліції перевірили в базі та виявили, що позивача позбавлено права керування транспортними засобами за рішенням суду та обмежено у праві керування у зв`язку з несплатою аліментів. Ці факти позивач визнав та підтвердив, що зафіксовано у відео.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 8 та 9 КАС України встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем надано суду належно допустимі, достатні докази правомірності оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ст.ст. 122, 126 КУпАП.

Відтак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відсутність належних доказів, на спростування цих фактів, суд дійшов висновку, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

При прийнятті такого рішення, судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Халлоран і Френсис проти Великобританії», де зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур