Справа № 320/14892/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Шевченко А.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Справа № 320/28579/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

Позивача ОСОБА_1 ,

представника Позивача Костенка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури

Київської області

про визнання дій протиправними

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (далі - Відповідач) в якому просить визнати протиправними (незаконними) дій відповідача - видача Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 222 від 28.04.2005.

2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з цим позовом.

Постановляючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що Позивач вже з 2021 року був обізнаний та почав вчиняти активні дії щодо недостовірних (фіктивних), на його думку, даних відносно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 222 від 28.04.2005.

3. Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

В обґрунтування заявлених вимог Апелянт зазначає, що дізнався про порушення своїх прав лише 09 березня 2023 року після винесення постанови про закриття кримінального провадження №0000450, у якій було встановлено юридичний факт фіктивності свідоцтва.

При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що висновки суду є такими, що не відповідають дійсності, оскільки справи №640/37504/21 та №640/23165/21 жодним чином не впливають на обізнаність Позивача про порушення його прав щодо незаконності ( фіктивності) виданого свідоцтва.

Також Апелянт зазначає, що суд безпідставно керувався ЄРАУ, який не є чинним і не має жодного відношення до спірних правовідносин. Так, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №222 від 19.10.2001 не було внесено в ЄРАУ, оскільки його фізично ще не існувало.

Крім того, ОСОБА_1 наполягає на тому, що судом першої інстанції порушено норму ч.1 ст. 58 Конституції України, оскільки свідоцтво видано Позивачеві на підставі Закону України «Про адвокатуру» від 19.12.1992 №287-ХІІ, а не Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Окрім того, Апелянт стверджує, що обраний ним спосіб захисту є правомірним та відповідає вимогам закону. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що строк звернення до суду без обґрунтування був поновлений судом.

Також Апелянт відзначає, що судом першої інстанції порушені принципи правової визначеності та верховенства права.

Окремо, ОСОБА_1 зазначає, що суддя був упереджений щодо Позивача та обставин справи та підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. Крім того, на думку Апелянта, в діях судді ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно та неправильно встановлених обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо залишення позову без розгляду.

5. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 та від 14.10.2024 відкрито апеляційне провадження, установлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

6. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

7. У судовому засіданні Позивач підтримав свою правову позицію, викладену письмово у апеляційній скарзі, а також надав додаткові пояснення щодо допущених судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема щодо дотримання судом строків розгляду справи та порядку дослідження доказів. Уточнив, що в прохальній частині апеляційної скарги було допущено описку, тому він просить просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Представник Позивача наполягав на правильності правової позиції ОСОБА_1 , апеляційну скаргу з уточненнями підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не відомо.

Разом з тим, до суду надійшло клопотання Відповідача у якому він просив розглядати справу №320/14892/23, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського кружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року за відсутності представника КДКА Київської області.

Заслухавши думку учасників справи, порадившись на місці, колегія суддів протокольною ухвалою вирішила розглядати справу без участі осіб, які не з`явилися у судове засідання.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Нормативно-правове регулювання.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що норма частини четвертої статті 123 КАС України зобов`язує суд запропонувати позивачу вказати інші підстави пропуску строку звернення до суду після того, як суд дійде висновку про передчасність висновку щодо поважності причин пропуску строку, вказаних Позивачем у первісній заяві про поновлення строку для звернення до суду.

11. Колегія суддів зазначає, що у даній справі факт пропуску строку звернення до суду був виявлений судом ще до відкриття провадження у справі, оскільки Позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

12. Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі взагалі не містить оцінки доводів заяви, поданої Позивачем, зокрема, причин пропуску ним строку для звернення до суду. Фактично суд першої інстанції поновив ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду без визнання поважними причин пропуску такого строку та відкрив провадження у справі. При цьому, колегія суддів відзначає, що, при встановленні можливості визнання поважними причин пропуску строку, суд має встановити дійсні обставини, що зумовили таку ситуацію, та належним чином мотивувати своє рішення.

13. За таких обставин, з`ясувавши після відкриття провадження у справі, що причини, зазначені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не є поважними, суду першої інстанції належало застосувати положення частини четвертої статті 123 КАС України та надати можливість повідомити про інші причини пропуску строку звернення до суду, оцінивши їх на предмет поважності.

14. Натомість, порушивши норми процесуального права, суд першої інстанції не надав ОСОБА_1 можливість повідомити про такі обставини, що призвело до передчасного висновку про наявність підстав для залишення його позовної заяви без розгляду.

15. Більш того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції взагалі не було досліджено оригіналів документів на підставі яких він дійшов до висновку про неповажність причин пропуску строку на звернення з позовною заявою та дату, коли Позивач був ознайомлений з постановою про закриття кримінального провадження від 09.03.2023.

16. Вказане вище дозволяє колегії суддів прийти до висновку, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що полягало у не з`ясуванні належним чином причин та поважності пропуску Позивачем строку звернення до суду.

17. Водночас, доводи Апелянта про упередженість судді як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки під час апеляційного перегляду перевіряється наявність підстав для скасування чи зміни судового рішення, чітко визначених ст.320 КАС України. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 від 08.06.2023 відвід судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. у справі № 320/14892/23 визнано необґрунтованим, у задоволенні заяви Позивача про відвід судді відмолено. Тобто, питання відводу судді було вирішено судом першої інстанції у процесуальний спосіб.

18. З приводу вимоги апелянта про направлення справи №320/14892/23 до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду , судова колегія зазначає, що порядок визначення складу суду встановлено ст. 31 КАС України, згідно з частиною першою якої визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою.

19. З огляду на положення статей 31 та 320 КАС України, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженням визначати чи змінювати склад суду для розгляду конкретної справи, а тому така вимога Апелянта не підлягає задоволенню.

20.Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права

21. Так, згідно зі ст. 320 КАС України, суд може скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції за наявності таких підстав:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

22. Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню частково, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 листопада 2024 р.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев