Справа № 636/4844/23
Суддя: Карімов І. В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4844/23 Провадження № 2-а/636/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області, інспектор поліції Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області Великий Павло Сергійович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 317978 від 14.03.2023 року, складену ОСОБА_2 , якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що згідно вказаної постанови він 14.03.2023 року за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул.. Свободи №27 керував транспортним засобом - мопедом Honda Dio 65 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху (ПДР) України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення в розмірі 3400 грн. Позивач вважає, що оскаржувану постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння ним правопорушення. Крім того, відповідач не проінформував його про конкретну причину зупинки та його вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки він не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і інших підстав для перевірки документів у відповідача не було. Поліцейський, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч.2 ст. 245, 278Ю, 279 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, порушив порядок її розгляду. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з тим, що поліцейський не роз`яснював йому прав, він не мав можливості своєчасно оскаржити постанову в установленому порядку. Крім того, вважає, що поліцейський ввів його в оману і фактично спонукав його виконати неправомірну постанову і неправомірно схилив його до сплати штрафу. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 просив поновити йому строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 317978 від 14.03.2023 року, складену ОСОБА_2 , якою його ( ОСОБА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Також зазначає, що відповідно до ч.5 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22 вересня 2023 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16 листопада 2023 року підготовче провадження закрито і справа призначена до розгляду по суті.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 березня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови серії БАД № 317978 від 14.03.2023 року, та заборонено її виконання до моменту винесення остаточного рішення у справі № 636/4844/23. Заборонено Чугуївському ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Чугуївському РУП ГУНП в Харківській області вчиняти дії щодо звернення вказаної постанови до примусового виконання до винесення остаточного рішення у справі № 636/4844/23.

Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Подалі позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами, просив їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Лапко В.П. та представник відповідача Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області до судового засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки до суду не повідомили.

У відповідності до ст. 286 КАС України неявка сторін не є перешкодою у розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За приписами ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч.1). Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2). Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3).

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.123 КАС України, в частині третій цієї статті зазначено якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Як вбачається з тексту позовної заяви ОСОБА_1 у справі, що розглядається судом, підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача із діями інспектора поліції Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області Великого П.С. щодо складання постанови серії БАД № 317978 від 14.03.2023 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення стягнення. Про порушення свого права позивач дізнався 14.03.2023 року та отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 317978 від 14.03.2023 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у постанові. Між тим адміністративний позов подано ОСОБА_1 до суду лише 21 вересня 2023 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Чугуївського міського суду Харківської області (вх..№ 19250/23/2х), тобто зі значним пропуском строку звернення до суду.

Обставиною, на яку посилається ОСОБА_1 як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є те, що поліцейський не роз`яснював йому прав, тому він не мав можливості своєчасно оскаржити постанову в установленому порядку.

Суд вважає такі доводи позивача безпідставними, оскільки в тексті оскаржуваної ним постанови також міститься другий підпис ОСОБА_1 про те, що права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП йому роз`яснено (пункт 8 постанови).

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає, що вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, і будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять, тому суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити адміністративний позовОСОБА_1 без розгляду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у справі № 697/1044/22, адміністративне провадження № К/990/33780/22 «Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення (п. 27). Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя(п. 36-38)».

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

За правилами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До своєї позовної заяви ОСОБА_1 не долучив документ про сплату судового збору зазначивши, що звільнений від його сплати на підставі ч.5 ст. 288 КУпАП.

Так, згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Між тим, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 сформована правова позиція щодо необхідності сплати судового збору у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відповідно до якої чинне законодавство (Закон № 3674-VI) містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. У справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн., тому за подання цього позову ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Але, враховуючи, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору в разі залишення заяви або скарги без розгляду, суд вважає, що стягнення з ОСОБА_1 несплаченого ним судового збору в дохід держави не є необхідним.

Керуючись ст. ст. 2,5,9,72-76,122,123,194,229,240,243,248,294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області, інспектор поліції Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області Великий Павло Сергійович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 03 жовтня 2024 року

Суддя І.В. Карімов