Справа № 480/8362/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 листопада 2024 року Справа № 480/8362/24

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Сумської митниці по ненарахуванню позивачу в період з 03 липня 2023 року по 28 червня 2024 року щомісячної доплати за роботу в нічний час у розмірі 20% від посадового окладу;

- стягнути з Сумської митниці на користь позивача 21516,00 грн недоплаченої щомісячної доплати за роботу у нічний час за період з 03 липня 2023 року по 28 червня 2024 року;

- стягнути з Сумської митниці на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.06.2024 по день винесення рішення судом;

- зобов`язати Сумську митницю здійснити перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 році, а також здійснити перерахунок вихідної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату відпустки та компенсацію відпустки у 2024 році, включивши до розрахунку суми середнього заробітку доплати за роботу у нічний час у розмірі 20 % від посадового окладу за період з 03 липня 2023 року по 28 червня 2024 року;

- зобов`язати Сумську митницю виплатити позивачу різницю між донарахованими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 році та вже виплаченими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 році, а також зобов`язати виплатити позивачу різницю між донарахованими сумами вихідної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату відпустки та компенсацію відпустки у 2024 році та вже виплаченими сумами вихідної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату відпустки та компенсацію відпустки у 2024 році.

Ухвалою суду від 27.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

24.10.2024 представником відповідача через підсистему "Електронний суд" подано заяву про залишення позову без розгляду, мотивовану пропуском строку звернення до суду, визначеного нормами чинного законодавства.

Так, зазначив, що з 01 липня 2023 року строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, представник позивача звернувся до суду із позовними вимогами в частині визнання протиправною бездіяльності Сумської митниці по ненарахуванню позивачу в період з 03 липня 2023 року по 28 липня 2024 року щомісячної доплати за роботу в нічний час у розмірі 20% від посадового окладу; стягнення з Сумської митниці на користь позивача недоплаченої щомісячної доплати за роботу у нічний час за період з 03 липня 2023 року по 28 липня 2024 року; зобов`язання Сумської митниці здійснити позивачу перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 році, а також здійснити перерахунок матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату відпустки у 2023 році, включивши до розрахунку суми середнього заробітку доплати за роботу у нічний час у розмірі 20 % від посадового окладу за період з 03 липня 2023 року по 28 липня 2024; зобов`язання Сумської митниці виплатити позивачу різницю між донарахованими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 році та вже виплаченими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 році; зобов`язання виплатити позивачу різницю між донарахованими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату відпустки та вже виплаченими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення, оплату відпустки у 2024 році, через систему "Електронний суд" лише 23.09.2024, тобто із порушенням встановленого тримісячного строку звернення до суду.

Звертає увагу суду на те, що у даному випадку представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами, які стосуються, зокрема, щомісячної доплати, здійснення перерахунку матеріальної допомоги на оздоровлення та оплату відпустки у 2023 та 2024 роках за час роботи позивача в Сумській митниці, а не сум, які підлягали виплаті позивачу під час його звільнення.

Відтак, на думку представника відповідача, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даною позовною заявою в частині вищезазначених позовних вимог.

Представник позивача у запереченні на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду зазначив, що у відповідь на адвокатський запит Сумська митниця листом від 20.09.2024 надала довідки про суми заробітної плати позивача за вказаний період із зазначенням всіх видів нарахувань та виплат, а також надала інформацію, що надбавка за роботу в нічний час позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, а відтак, саме з відповіді від 20.09.2024 на адвокатський запит позивачу стало відомо, що позивачу, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, не було виплачено додаткову заробітну плату у вигляді доплати за роботу у нічний час у день звільнення з займаної посади, а тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, строк звернення до суду має обрахуватись саме з 20.09.2024. Тому, на думку представника позивача, строк звернення до суду з позовом не пропущено, оскільки з позовом позивач звернувся до суду 23.09.2024, тобто в межах строку, встановленого законом.

Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого клопотання, суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи Скордіно проти Італії, Ятрідіс проти Греції).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

З позовної заяви судом встановлено, що позивача було звільнено з займаної посади 28.06.2024 та саме 28.06.2024 відповідач мав провести з позивачем повний розрахунок та повідомити про нараховані та виплачені суми при звільненні.

Утім, як зазначає позивач, у день звільнення (28.06.2024) письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми Сумською митницею йому не надавалось, про нараховані та виплачені суми позивач повідомлений не був.

З метою отримання інформації про нараховані та виплачені при звільненні суми, позивач, через свого представника, 10.09.2024 звернувся з адвокатським запитом до Сумської митниці, у якому просили надати довідку про розмір заробітної плати (із зазначенням всіх видів нарахувань та виплат) старшого державного інспектора митного посту «Конотоп» Сумської митниці ОСОБА_1 за період з липня 2023 року по грудень 2023 року, а також за період з січня 2024 року по червень 2024 року та довідку про суму нарахованої доплати за роботу у нічний час старшому державному інспектору митного посту «Конотоп» Сумської митниці ОСОБА_1 за період з липня 2023 року по грудень 2023 року, а також за період з січня 2024 року по червень 2024 року.

У відповідь на адвокатський запит Сумська митниця листом від 20.09.2024 надала довідки про суми заробітної плати позивача за вказаний період із зазначенням всіх видів нарахувань та виплат, а також інформацію, що надбавка за роботу в нічний час позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Відтак, саме з відповіді Сумської митниці від 20.09.2024 на адвокатський запит позивачу стало відомо, що всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, йому не було виплачено додаткову заробітну плату у вигляді доплати за роботу у нічний час у день звільнення з займаної посади, а тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, строк звернення позивача до суду має обраховуватись саме з 20.09.2024.

Тому, беручи до уваги строки звернення до суду, передбачені ч. 2 ст. 233 КЗпП України та оскільки повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні було вручено позивачу лише 20.09.2024 у відповідь на адвокатський запит, а також те, що позивача було звільнено 28.06.2024, а до суду він звернувся через систему "Електронний суд" 23.09.2024, суд вважає, що позивач не пропустив тримісячний строк звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання Сумської митниці про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Сумської митниці про залишення позовної заяви без розгляду про справі №480/8362/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Глазько