Справа № 620/12544/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Чернігів Справа № 620/12544/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка за допомогою системи «Електронний суд» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 09.09.2024 року №13680/Ж10/25-01-07-00 про завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту на суму 1158079,00 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 09.09.2024 року №13681/Ж10/25-01-07-00 про відсутність реєстрації податкових накладних на суму 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень. Підтверджуючі документи та пояснення було надано контролюючому органу під час перевірки, проте до уваги вони взяті не були. Однак, з документів вбачається хибність висновків контролюючого органу та неповнота дослідження питання. Зазначене свідчить, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що оскаржувані рішення прийнято на підставі акту перевірки від 13.08.2024 № 10917/ ж5/25-01-07-04-01 складеного за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Етнопродукт» (податковий номер 03798553), яким встановлено порушення п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст.і 189, п.198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на загальну суму 1158079 грн., у т.ч. за липень 2024р. 1158079 грн., п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. 2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в частині відсутності реєстрації та порушення граничного строку реєстрації податкових накладних. Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 08.08.2024р. отримано відомості з ЄДР щодо припинення ТОВ "ЕТНОПРОДУКТ" (п.н.03798553). Відповідно до даних ІТС «Податковий блок» ТОВ "ЕТНОПРОДУКТ" (п.н.03798553) має стан 11 - припинено, але не знято з облiку (кор не пустi). Припинення ТОВ «Етнопродукт» було розпочато на виконання вимог рішення учасника ТОВ «Етнопродукт» ТОВ ім.Шевченка (п.н. 03796761), в якому зазначено п. 1: « 1.Про припинення ТОВ ЕТНОПРОДУКТ (п.н. 03798553) шляхом його реорганізації - приєднання до ТОВ ім.Шевченка (п.н. 03796761)» Згідно рішення від №08/22 від 09.08.2022р. ТОВ ім.Шевченка (п.н. 03796761) правонаступником ТОВ ЕТНОПРОДУКТ (п.н. 03798553) є ТОВ ім.Шевченка (п.н.03796761), до якого переходить усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи. Керівником ТОВ ім.Шевченка (п.н.03796761) є ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 . На день підписання акта перевірки 13.08.2024р. встановлено, що за результатами аналізу даних АІС «Податковий блок» та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (usr.minjust.gov.ua) ТОВ ЕТНОПРОДУКТ (п.н. 03798553) має обліковий стан 11 «Припинено, але не знято з облiку (КОР не пустi)», дата проведення державної реєстрації припинення юридичної особи 08.08.2024р., спосіб припинення «Звичайне припинення». Вказує, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, відповідно до вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.7 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та згідно з наказом Головного управління ДПС у Чернігівській області від 30.07.2024 року №981-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю ЕТНОПРОДУКТ з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 21.02.2023 року по 30.07.2024 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 21.02.2023 року по 30.07.2024 року, за результатами якої складено акт перевірки від 13.08.2024 № 10917/ж5/25-01-07-04-01. Перевіркою встановлено наступні порушення: п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст.і 189, п.198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 ПКУ в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на загальну суму 1158079 грн., у т.ч. за липень 2024р. 1158079 грн. п.201.1, п.201.10 ст. 201 ПКУ в частині відсутності реєстрації та порушення граничного строку реєстрації податкових накладних. На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області правомірно прийнято спірні ППР, які направлені поштою в порядку ст.42 ПК України. Також відповідач вказує про неспівмірність розміру судових витрат з розглядом даної справи.

Ухвалою суду від 09.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт».

Діяльність ТОВ «Етнопродукт» припинено 08.08.2024. Відповідно до даних ІТС «Податковий блок» ТОВ "Етнопродукт" (п.н.03798553) має стан 11 - припинено, але не знято з облiку (кор не пустi). Припинення ТОВ «Етнопродукт» було розпочато на виконання вимог рішення учасника ТОВ «Етнопродукт» ТОВ ім.Шевченка (п.н. 03796761), в якому зазначено п. 1: « 1.Про припинення ТОВ Етнопродукт (п.н. 03798553) шляхом його реорганізації - приєднання до ТОВ ім.Шевченка (п.н. 03796761)».

Згідно рішення від №08/22 від 09.08.2022 ТОВ ім.Шевченка (п.н. 03796761) правонаступником ТОВ Етнопродукт (п.н. 03798553) є ТОВ ім.Шевченка (п.н.03796761), до якого переходить усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Також було затверджено Передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» №1 від 31.07.2024 і встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка (ідентифікаційний код юридичної особи 03796761) є правонаступником всього майна, прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю «Етнопродукт» (ідентифікаційний код юридичної особи 03798553).

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області відповідно до вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.7 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та згідно з наказом Головного управління ДПС у Чернігівській області від 30.07.2024 №981-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю Етнопродукт з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 21.02.2023 по 30.07.2024 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 21.02.2023 по 30.07.2024, за результатами якої складено акт перевірки від 13.08.2024 № 10917/ж5/25-01-07-04-01.

Перевіркою встановлено наступні порушення: п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 ПКУ в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на загальну суму 1158079 грн, у т.ч. за липень 2024 року 1158079 грн; п.201.1, п.201.10 ст. 201 ПКУ в частині відсутності реєстрації та порушення граничного строку реєстрації податкових накладних.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 09.09.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

№13680/ж10/25-01-07-00 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1158079,00 грн;

№13681/ж10/25-01-07-00 про відсутність реєстрації податкових накладних на суму 10200,00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з таких джерел права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п.188.1 ст. 188 ПК України).

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до п.198.1 ст 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.3 ст 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу) (п. 198.5 ст. 198 ПК України).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до вимог п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст. 201 ПК України).

Як встановлено судом за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Етнопродукт з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 21.02.2023 по 30.07.2024 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 21.02.2023 по 30.07.2024, якою було встановлено порушення: п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, ст. 200 ПК України в результаті чого завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на загальну суму 1158079 грн, у т.ч. за липень 2024 року 1158079 грн; п.201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України в частині відсутності реєстрації та порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

Щодо податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 09.09.2024 №13680/Ж10/25-01-07-00, суд зазначає наступне.

Так, в якості обґрунтування підстав винесення ППР відповідач зазначає наступне: «В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Етнопродукт» не нараховано компенсуючі зобов`язання з ПДВ на неповернуті авансові платежі, товари за якими отримано не було та за якими укладено мирова угода, не використані в господарській діяльності підприємства на момент затвердження передаточного балансу та ліквідації підприємства, а також на суми зіпсованих товарів (соняшник)».

З Акту перевірки вбачається, що контролюючий орган визнає в якості порушень операції за трьома напрямками: відносини з ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н.СОКОЛОВСЬКОГО»; відносини з ТОВ «Евотерра Азот»; наявність на залишках соняшнику.

Щодо відносини з ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н.СОКОЛОВСЬКОГО» необхідно зазначити, що між ТОВ «Етнопродукт» та ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н.СОКОЛОВСЬКОГО було укладено два договори поставки:

1) №509/21 від 01.04.2021 р. Відповідно до Специфікації № 1 від 01.04.2021 до договору №509/21 від 01.04.2021 р ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н.СОКОЛОВСЬКОГО» взяв на себе зобов`язання здійснити поставку насіння соняшнику у кількості 450 тон та ярий ячмінь у кількості 935 тон українського походження врожаю 2021 року. Загальна вартість товару склала 10 525 000 грн. з ПДВ. Відповідно до п. 2.2. договору поставки № 509/21 від 01.04.2021 р., строк поставки ярого ячменю до 31.07.2021 р. включно, насіння соняшнику до 30.09.2021 р. включно. На виконання п. 3.1. договір поставки № 509/21 від 01.04.2021 р., ТОВ «Етнопродукт» здійснив попередню оплату за товар в загальній сумі 10 372 389,99 грн. На всю цю суму здійснена Поставка товару. Тобто, договір було повністю виконано. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.01.20224 у справі №620/10815/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2024, позов Товариства з обмеженою відповідальністю Етнопродукт (вул. Київська, 11, м. Чернігів, 14005, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 27.06.2023 № 6478/Ж10/25-01-07-00.

2) №1188/21 від 10.09.2021. Відповідно до Специфікації № 1 від 10.09.2021 до вказаного договору, ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н.СОКОЛОВСЬКОГО» взяв на себе зобов`язання здійснити поставку озимого ріпаку у кількості 300 тон загальною вартістю 4 499 998,38 грн. з ПДВ українського походження врожаю 2022 року, та озимої пшениці у кількості 708 тон загальною вартістю 3 824 618,83 грн. з ПДВ українського походження врожаю 2022 року. Загальна вартість товару склала 8 324 617,21 грн. з ПДВ. Відповідно до п. 2.2. договору поставки № 1188/21 від 10.09.2021 р., строк поставки озимого ріпаку до 01.08.2022 р. включно, озимої пшениці до 01.08.2022 р. включно. На виконання п. 3.1. договір поставки № 1188/21 від 10.09.2021 р., ТОВ «Етнопродукт» здійснив 75% попередню оплату за товар на загальну суму 7 125 673,22 грн. Проте, ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н.СОКОЛОВСЬКОГО» свої зобов`язання з поставки не виконав, у зв`язку з чим ТОВ «Етнопродукт» звернулося до суду з вимогою стягнути попередню оплату за непоставлений товар. Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 р. у справі № 922/1914/23 позовні вимоги ТОВ «Етнопродукт» були задоволені в повному обсязі. Вирішено стягнути з ННЦ "Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського" на користь ТОВ "Етнопродукт" - суму попередньої оплати в розмірі 7 125 673,22грн, проценти за користування коштами в розмірі 37 482,99грн, збитки від інфляції в розмірі 106885,10 грн, ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського» з даним рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу.

На стадії апеляційного розгляду між ТОВ «Етнопродукт» та ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського» була досягнута домовленість щодо укладення мирової угоди.

У відповідності до умов даної мирової угоди, ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського» визнав свою заборгованість (встановлену Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 р. у справі № 922/1914/23) перед ТОВ «Етнопродукт» з повернення попередньої оплати, сплаченої ТОВ «Етнопродукт» за Договором поставки № 1188/21 від 10 вересня 2021 року в сумі 7 125 673,22 грн. та зобов`язався вчинити всі можливі дії щодо отримання компенсації збитків за втрачений через військову агресію рф врожай 2022 року (посіви озимого ріпаку загальною площею 205 га, озимої пшениці загальною площею 530 га, що був вирощений на земельних ділянках із кадастровими номерами :04:000:0881 та :04:000:0882) з будь-яких джерел, через будь-які програми, процедури та сплатити на користь ТОВ «Етнопродукт» зазначені кошти протягом 60 (шістдесяти) банківських днів після отримання такої компенсації збитків.

Тобто, зобов`язання ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського» щодо повернення суми попередньої оплати не припинено та існує на сьогоднішній день.

В якості додаткової гарантії виконання Мирової угоди, між ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського» та ТОВ «Етнопродукт» також укладено Договір новації від 25 серпня 2023 року, умовами якого передбачено, що в разі неможливості виконання з будь-яких причин Мирової угоди (наприклад, спливу строку пред`явлення Мирової угоди до примусового виконання, відмови Сторони від виконання зазначеної Мирової угоди, тощо) сторони зобов`язуються виконати зобов`язання, передбачені даним Договором новації сплатити заборгованість за Договором поставки № 1188/21 від 10.09.2021.

Таким чином, станом на момент припинення ТОВ «Етнопродукт» (на 08.08.2024 року) попередня оплата не повернута, тобто дебіторська заборгованість не погашена, тому вона передана правонаступнику ТОВ ім.Шевченка, що відображено в Додатку 7 Передавального акту №1 від 31.07.2024 року.

В Акті перевірки відповідач зазначає наступне: «Отже, якщо повернення авансового платежу здійснюється не тій особі, від якої були отримані грошові кошти, підстави для складення розрахунку коригування з метою зменшення податкових зобов`язань відсутні. Крім того, оскільки в результаті повернення авансового платежу правонаступнику контрагента, не передбачається здійснення операцій з постачання ним товарів/послугу, підстави для складання податкової накладної таким правонаступником на дату отримання зазначених грошових коштів відсутні. Враховуючи викладене, якщо платник податку при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної, сформував податковий кредит при попередній оплаті товарів/послуг, які в межах терміну позовної давності не були поставлені (такі товари/послуги не будуть використовуватись у господарській діяльності покупця), то в податковому періоді, в якому відбувається списання дебіторської заборгованості, платнику податку - покупцю необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами згідно з п. 198.5 ПКУ.».

В подальшому відповідачем зроблено висновок, що оскільки активи не використано в господарській діяльності ТОВ «Етнопродукт», на порушення п. 188.1 ст. 188. п. 189.1 ст.1 189. п. 198.5 ст. 198. п. 200.1. п. 200.4. ст.200 ПКУ Податкового Кодексу України встановлено заниження показника у р. 4.3 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за ставкою 14%», всього на суму 875083 грн. у т.ч. за липень 2024 року на суму 875083 грн.

Однак, з вказаними доводами відповідача суд не погоджується, враховуючи наступне.

Так, як встановлено судом та слідує з матеріалів справи у ТОВ «Етнопродукт» на момент припинення 08.08.2024 були відсутні передбачені ПК України підстави для складення розрахунку коригування з метою зменшення податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 розділу V Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, підставою для коригування в даному випадку могло бути повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, якого до 08.08.2024 не відбулось. Саме з цієї причини дебіторська заборгованість була передана правонаступнику ТОВ ім.Шевченка.

Таким чином, з боку ТОВ «Етнопродукт» жодних порушень не відбулось.

Відображення в обліку операцій з повернення попередньої оплати правонаступником ТОВ ім.Шевченка та підстави для складання податкової накладної на дату отримання зазначених грошових коштів не було предметом даної перевірки, яка відбулась щодо ТОВ «Етнопродукт».

Суд зазначає, що відповідач не може робити передчасні висновки щодо наявності/відсутності у ТОВ ім.Шевченка підстав для складання податкової накладної на дату повернення попередньої оплати.

Відповідач в Акті перевірки зазначає: «…в податковому періоді, в якому відбувається списання дебіторської заборгованості, платнику податку - покупцю необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами згідно з п. 198.5 ПКУ..»

Однак, в даному випадку жодного списання дебіторської заборгованості не відбулось та не могло відбутись, оскільки попередня оплата не повернута.

Тобто, даний пункт ПК України не може бути застосований до спірних правовідносин.

Щодо посилання відповідача на сплив строку позовної давності, то суд вважає їх недоречними, оскільки в межах позовної давності до суду заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості.

Також, суд зазначає, що 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії.

Крім того, навіть, сплив строку позовної давності та/або списання кредиторської заборгованості не передбачені статтею 192 ПК України або будь-якою іншою нормою ПК України як підстава для коригування податкового кредиту.

Щодо тверджень відповідача, що активи не використано в господарській діяльності ТОВ «Етнопродукт», то останні не знайшли свого підтвердження, оскільки, як було встановлено вище ТОВ «Етнопродукт» було припинено через реорганізацію шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка.

Тобто, неможливо відокремлювати господарську діяльність цих двох підприємств. Господарська діяльності ТОВ «Етнопродукт» приєдналась до господарської діяльності ТОВ ім. Шевченка та продовжується їм як правонаступником, який буде використовувати активи.

Суд зазначає, що навіть при списанні заборгованості відсутні підстави для коригування податкових зобов`язань. А в даному випадку взагалі не вчинено жодних операцій ані списання боргу, ані його повернення.

Щодо відносин з ТОВ «Евотерра Азот», суд зазначає наступне.

Так, АЗОТ» було укладено договір поставки № 25022021-1 від 25.02.2021. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник (ТОВ «ЕВОТЕРРА АЗОТ») зобов`язується передавати у власність Покупця (ТОВ «Етнопродукт») Товар, зазначений у специфікації (специфікаціях) до цього Договору (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати Товар та повністю оплатити вартість Товару за цінами, в асортименті та кількості, встановленими в Специфікаціях (Додатках) до цього Договору. Відповідно до п. 1.1. Специфікації № 1 від 25.02.2021 до вказаного договору, Відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити поставку аміаку рідкого технічного (аміак безводний скраплений) марки Б у кількості 460,00 тон за ціною 14 000,00 грн. з ПДВ за 1 тону на загальну суму 6 440 000,00 грн. з ПДВ. на умовах DDP, згідно Інкотермс 2020, на вказані в Специфікації № 1 пункти поставки. Відповідно до пп. 3.2.1. п. 3.2. Специфікації № 1, Покупець здійснює попередню оплату за Товар у розмірі 100% від загальної вартості Товару, вказаної у п. 1.1. цієї Специфікації, на поточний рахунок Постачальника в строк до 01.03.2021 р. включно. На виконання умов Специфікації № 1 до договору поставки, Позивач здійснив 100% попередню оплату за товар на загальну суму 6 440 000,00 грн., чим повністю виконав свої договірні зобов`язання з оплати товару. Відповідно до п. 2.2. Специфікації № 1 до Договору, Товар поставляється у період з 20.03.2021 року по 15.04.2021 року. Строк поставки може змінюватися залежно від погодних умов за домовленістю Сторін. На виконання умов Специфікації № 1, Відповідачем було поставлено в адресу Позивача аміаку рідкого технічного у загальній кількості 349,32 тони на суму 4 890 480,00 грн. з ПДВ. Таким чином, недопоставлена кількість товару склала 110,68 тон на суму 1 549 520,00 грн. з ПДВ.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.02.2024 у справі №910/17317/23 за господарським позовом ТОВ «Етнопродукт» до ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕВОТЕРРА АЗОТ» задоволена вимога щодо стягнення з ТОВ «ЕВОТЕРРА АЗОТ» попередньої оплати в розмірі 1 549 520,00.

Станом на дату припинення ТОВ «Етнопродукт» попередня оплата не повернута, тому дебіторська заборгованість за передавальним актом перейшла до ТОВ ім.Шевченка.

Тобто, суд зазначає, що фактично склалась аналогічна ситуація як і з ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського» - підстав складати розрахунок коригування не було, як наслідок твердження відповідача, що ТОВ «Етнопродукт» протиправно не нараховано компенсуючі зобов`язання з ПДВ не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Щодо наявності на залишках соняшнику, суд зазначає наступне.

Так, в Акті перевірки відповідач зазначає, що ТОВ «Етнопродукт» не нараховано компенсуючі зобов`язання з ПДВ на суми зіпсованих товарів (соняшник). В якості обґрунтування, що соняшник зіпсовано наводить наступне: «Відповідно до відкритих даних мережі Інтернет насіння соняшнику надійно зберігається тільки за вологості меншої 7% і температури не вищої 10°С. За таких умов насіння соняшнику зберігається до шести місяців. Оскільки насіння соняшнику активно дихає. воно має здатність швидко зігріватися. За таких умов мікрофлора інтенсивно розвивається, температура підвищується до 40°С. Тому насіння пошкоджується й вкривається пліснявою, втрачає блиск. набуває неприємного запаху і гіркого смаку. Також збільшується кислотність, погіршуються схожість, а також ущільняється насип. Оскільки насіння соняшнику, яке обліковується на бухгалтерському рахунку 281 «Товари на складі» в кількості 14723 кг на суму 176737,26 грн. втратило свої показники якості, його неможливо використовувати у господарській діяльності. Тому воно підлягає списанню в період діяльності підприємства. На порушення п. 188.1 ст. 188. п. 189.1 ст. 189. п. 198.5 ст. 198. п. 200.1, п. 200.4. ст. 200 ПІКУ Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. N?2755-VI (зі змінами та доповненнями), встановлено заниження показника у р. 4.3 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за ставкою 14%». всього на суму 24743 грн.. у т.ч. за липень 2024р. на суму 24743 грн.».

Тобто відповідач дійшов такого висновку на підставі відкритих даних мережі Інтернет, при цьому, не зазначає жодних посилань на джерела права.

Суд зазначає, що вказаний висновок зроблений відповідачем без дослідження умов зберігання соняшнику; плану розміщення насіння на зерноскладі; способу зберігання; висоти зернового масиву; температурного режиму зберігання соняшнику; вологості у зерноскладі та всередині насипу; рівня вентиляції; вхідних показників соняшнику та його показників на дату проведення перевірки (вологість; сміттєва домішка; масова частка олії), та безліч інших факторів які впливають на тривалість його зберігання.

Основні вимоги до зберігання соняшнику встановлені відповідно до ДСТУ 7011:2009, в розділі 9 якого зазначено, що мінімальний строк зберігання насіння соняшнику 6 місяців, ня соняшнику - 6 місяців, після закінчення гарантійного строку зберігання якість насіння перевіряють на відповідність вимогам стандарту. У разі позитивних результатів аналізування строк зберігання насіння соняшнику продовжують. (п.9.2.)

Жодного максимального терміну зберігання для насіння соняшнику ДСТУ не передбачено, так само як і терміну його псування.

З огляду на викладене, висновки відповідача щодо псування насіння соняшнику не відповідають дійсності та нормам закону, а вимога щодо необхідності його списання є необґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 09.09.2024 №13680/ж10/25-01-07-00 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1158079,00 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.09.2024 №13681/ж10/25-01-07-00 про відсутність реєстрації податкових накладних на суму 10200,00 грн, суд зазначає наступне.

Так, в якості обґрунтування підстав винесення вказаного податкового повідомлення-рішення відповідач зазначає наступне: «Незареєстровані податкові накладні за операціями з нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на неповернуті авансові платежі, товари, за якими отримано не було та за якими укладена мирова угода, не використані в господарській діяльності підприємства на момент затвердження передаточного балансу та ліквідації підприємства, а також на суми зіпсованих товарів (соняшник)».

Однак, суд зазначає, що оскільки у ТОВ «Етнопродукт» відсутні підстави для нарахування компенсуючих зобов`язань з ПДВ, то як наслідок, і не має місця порушення щодо не реєстрації податкових накладних за операціями з нарахування податкових зобов`язань з ПДВ.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 09.09.2024 №13681/ж10/25-01-07-00 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки безпосередньо пов`язане з податковим повідомленням-рішенням №13680/Ж10/25-01-07-00.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).

Таким чином, послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір надання правової допомоги від 02.09.2024, додаткову угоду № 1 від 12.09.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 17.10.2024 на суму 20000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

У поданому відзиві Головне управління ДПС у Чернігівській області зазначало про неспівмірність судових витрат з розглядом даної справи.

При цьому, суд зазначає, що на час подання відзиву, позивачем не зазначено суми витрат на правничу допомогу та не було надано відповідних доказів на її підтвердження, а отже відповідачем не обґрунтовано підстав застосування судом співмірності.

Враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціну позову, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Щодо сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, частиною другою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674 «Про судовий збір» встановлено, що з 01.01.2024 за подання юридичною особою до суду позову майнового характеру, справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн) і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (30280,00 грн).

При цьому, частиною третьою статті 4 вказаного Закону встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання даного позову позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 14019,35 грн.

Враховуючи вищевикладене, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача мають бути стягнуті судові витрати в загальній сумі 34019,35 грн (20000,00 грн правнича допомога, 14019,35 грн судовий збір).

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 09.09.2024 №13680/Ж10/25-01-07-00 про завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту на суму 1158079,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 09.09.2024 №13681/Ж10/25-01-07-00 про відсутність реєстрації податкових накладних на суму 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка судовий збір в розмірі 14019,35 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка (вул. Тарасевича, 1, Б,с. Тараса Шевченка,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,15054, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000).

Повне судове рішення складено 06.11.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО