Справа № 523/791/23
Суддя: Далеко К. О.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/791/23
Провадження №2-а/523/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя - Далеко К.О.,

за участю секретаря - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій інспектора поліції протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Позиція позивача.

10.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, яким просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6389398 від 10.01.2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 10.01.2023 року позивач керуючи транспортним засобом автомобілем Vollkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN код НОМЕР_2 , рухався по вул. Бугаївська у м. Одесі, де був зупинений інспекторами поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. Після перевірки документів, УПП в Одеській області було винесено відносно позивача постанову серія ЕАР № 6389398 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУПАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень. Підставою винесення постанови стало порушення п.12.4 Правил дорожнього руху, керування відбулося з перевищенням швидкості. Швидкість вимірювалась спецприладом Трукам TC008382 у ручному режимі. Позивач наполягає на відсутності правових підстав для використання лазерного вимірювача швидкості, оскільки автоматичний режим передбачає роботу виключно з триноги або штативу, обирається за допомогою системних опцій і не допускає втручання людини в процес фіксації правопорушень, інакше результат виміру швидкості можна поставити під сумнів. Також позивач зазначає, що вимірювач швидкості руху є виключеним з Переліку технічних засобів, що використовуються підрозділами МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Крім того, під-час складення постанови позивачу не було роз`яснено права, не дали ознайомитися із матеріалами справи, не надали докази порушення ним ПДР, не надали можливості скористатися правовою допомогою. В оскаржуваній постанові не зазначено про відсутність розташування знаку 5.70. Якщо знаку про фіксацію швидкості (5.70) не було на дорозі або він встановлений без дотримання ДСТУ, це свідчить про неналежні та недопустимі докази фіксації правопорушень. При складанні оскаржуваної постанови, підпис від імені посадової особи інспектора УПП в Одеській області Шестаковського Д.В. 1 батальйон 7 рота зроблений іншим поліцейським ОСОБА_2 , який пред`явив позивачу документи та підписав постанову від імені посадової особи інспектора УПП в Одеській області.

19.04.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Субботіна Л.В. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, якою просила:

- скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення;

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 інспектора 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за фактом зупинки позивача 10.01.2023 року, керуючого транспортним засобом автомобілем Vollkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN код НОМЕР_2 , який рухався по вул. Бугаївська у м. Одесі, щодо складання відносно нього постанови серії ЕАР № 6389398 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн.

05.07.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Субботіна Л.В. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, після усунення недоліків, якою остаточно просила: визнати протиправними дії ОСОБА_3 інспектора 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за фактом зупинки позивача 10.01.2023 року, керуючого транспортним засобом автомобілем Vollkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN код НОМЕР_2 , який рухався по вул. Бугаївська у м. Одесі, щодо складання відносно нього постанови серії ЕАР № 6389398 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн.

Позиція відповідача.

22.02.2023 року представник УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки рішенням №С-343 від 15.01.2023 року винесену у відношенні громадянина ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6389398 від 10.01.2023 року скасовано, а справу надіслано на новий розгляд.

24.04.2023 року представник відповідача УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції подав до суду заперечення щодо стягнення з відповідача судових витрат, просив відмовити у задоволенні відповідної заяви.

26.04.2023 року представник відповідача УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції подав до суду заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог, посилаючись на наступне: заяви про збільшення позовних вимог подана із пропуском строку; ч.3 ст. 286 КАС України чітко передбачає перелік рішень, які можуть бути прийняті судом, за наслідком розгляду справи, вимога заявлена позивачем щодо визнання дій інспектора протиправними виходить за межі передбачені ч.3 ст. 286 КАС України, яка є спеціальною нормою, що визначає особливості провадження у адміністративних справах даної категорії.

06.07.2023 року представник відповідача УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції подав до суду письмові пояснення, доводи яких ідентичні раніше поданим запереченням.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу було розподілено відповідно до вимог ст.ст. 18, 31 КАС України.

Ухвалою суду від 18.11.2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 24.05.2023 року.

Розглянувши подану до суду заяву про збільшення позовних від 05.07.2023 року, суд зазначає що позивач усунув недоліки, визначені ухвалою суду від 24.05.2023 року, тому судом розглядають позовні вимоги ОСОБА_1 в редакції наведеної заяви.

Вирішуючи питання поновлення строку на подачу відповідної заяви, суд враховує що позивачем заявлено клопотання про поновлення строку, із посиланням на те що обставини про скасування оскаржуваної раніше постанови стали відомі вже після спливу строку для можливості уточнення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку доводам представника відповідача стосовно того, що подана до суду заява не є збільшенням позовних вимог, а тому підлягає поверненню позивачу, суд зазначає що дійсно під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

На підставі викладеного, подану до суду позивачем заяву про збільшення позовних вимог, суд розцінює як зміну предмета позову, та розглядає позовні вимоги ОСОБА_1 в редакції наведеної заяви, поданої до суду 05.07.2023 року, за якими позивач просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 інспектора 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за фактом зупинки позивача 10.01.2023 року, керуючого транспортним засобом автомобілем Vollkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN код НОМЕР_2 , який рухався по вул. Бугаївська у м. Одесі, щодо складання відносно нього постанови серії ЕАР № 6389398 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн.

Судові засідання по справі неодноразово були відкладені з причин відсутності світла в суді, не явки сторін, повітряної тривоги, на підставі заяв сторін про відкладення розгляду справи.

ІІІ. Позиції сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується довідками про доставлення на їх електронні адреси судових повісток.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в дати не явки сторін до судового засідання.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 16.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6389398 від 10.01.2023 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В процесі розгляду справи, позивач змінив предмет позову, та просив визнати протиправними дії ОСОБА_3 інспектора 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за фактом складання відносно нього постанови серії ЕАР № 6389398 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340,00 грн.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз норм статті 289 КУпАП і ч.2 статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом 10 днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

У даному випадку, позивач ОСОБА_1 подав позовну заяву до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, у встановлений частиною 2 статті 286 КАС України строк.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6389398 від 10.01.2023 року, складеною інспектором 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Шестаковським Дмитром Валентиновичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно фабули наведеної постанови, ОСОБА_1 10.01.2023 року о 08:31:22 в м. Одеса по вул. Бугаївська 1 В, керуючи в населеному пункті транспортним засобом - автомобілем Vollkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 р.в., VIN код НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 93 км.год, порушив на 43 км.год. швидкість вимірювалася спецприладом трукам ТС008382, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Разом із тим, рішенням начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Хмарук Д. від 15.01.2023 року скасовано винесену відносно громадянина ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6389398 від 10.01.2023, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, справу направлено на новий розгляд. Рішення прийнято на підставі п.2 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Відповідно до мотивувальної частини наведеного рішення, перевіркою встановлено, що 10.01.2023 року поліцейський взводу №2 роти №7 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капрал поліції Кошковський Олег Олегович, безпосередньо розглянувши справу про адміністративне правопорушення, під-час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6389398, в електронній формі, відносно ОСОБА_1 , не здійснив дій щодо виходу з облікового запису системи ІПНП на службовому планшетному пристрої та виніс вищевказану постанову від імені лейтенанта поліції ОСОБА_3 , та власноруч поставив підпис особи, яка винесла постанову, що прямо вказує на грубе порушення положень ст. 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення».

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Стосовно поняття "охоронюваний законом інтерес" в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Виходячи з викладеного саме скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, дозволить ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що відповідає завданням адміністративного судочинства.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, повноваження адміністративного суду, на розгляд справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України, диспозиція якої не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними при розгляді зазначених справ.

З огляду на викладене, а також враховуючи правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 22.06.2023 року у справі № 752/5417/19, у постанові від 07.02.2019 року у справі № 640/6550/15-а та у постанові 10.05.2018 року у справі № 760/9462/16-а, суд дійшов висновку, що визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є процесуальною діяльністю суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення, є предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача достатнім способом буде скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, а не визнання протиправними дії відповідача по складанню оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому позов підлягає частковому задоволенню.

У даному випадку, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6389398 від 10.01.2023 року, складена інспектором 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Шестаковським Дмитром Валентиновичем, самостійно скасована суб`єктом владних повноважень на п`ятий день після її винесення, внаслідок виявлених грубих порушень при її складенні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновків про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 121, 205, 229, 241-246, 250, 286, 292, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 бат. 7 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій інспектора поліції протиправними залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 08.11.2024 року.

Суддя: К.О. Далеко