Справа № 140/8798/24
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/8798/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до вказаного Закону з 12 січня 2024 року; зобов`язання здійснити з 12 січня 2024 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 12 січня 2024 року звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України №1058-IV. Проте, для розрахунку розміру пенсії за віком відповідач взяв показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки як для перерахунку пенсії, а не згідно норм частини другої статті 40 Закону №1058-IV, визначеної для призначення нової пенсії.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та зазначає, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 рр.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву (а.с.18-21) відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01 вересня 2015 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-ХІІ). 04 червня 2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Відповідач вважає, що розмір пенсії позивача правомірно обчислено відповідно до норм Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Також у поданих додаткових поясненнях відповідач вказав, що позивача з 12 січня 2022 року на підставі поданої заяви від 12 січня 2022 року переведено на пенсію за віком відповідно Закону №1058-ІV. 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в порядку Закону України Про звернення громадян від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР з питання застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. За результатами розгляду звернення листом від 03 травня 2024 року №0300-0202-8/26561 Головним управлінням позивачу надана відповідь щодо порушеного питання. Повторно з аналогічними заявами позивач зверталась 04 червня 2024 року, 11 липня 2024 року, на які листами від 25 червня 2024 року №7834-7106/К-02/8-0300/24, від 15 липня 2024 року №0300-0202-8/41023 були надані відповіді.

На переконання відповідача, оскільки пенсія позивачу вже була первинно призначена в 2015 році, а у 2022 році був перехід з одного виду пенсії на інший, ним правомірно було застосовано формули, які використовуються при переході з одного виду пенсії призначеного за цим законом, на інший (а.с.40-43).

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

З 01 вересня 2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, що підтверджується витягом з протоколу від 07 вересня 2015 року №1379 (а.с. 47 зворот).

Розмір пенсії позивача обчислений з врахуванням страхового стажу тривалістю 35 років 10 місяців 5 днів, заробітної плати за періоди роботи з 01 грудня 1994 року по 30 листопада 1999 рік та з 01 липня 2000 року по 31 серпня 2015 року та середнього заробітку по Україні за 2014-2016 роки, що підтверджується розрахунком заробітку для обчислення пенсії (а.с.48-50).

З 01 вересня 2019 року ОСОБА_1 продовжила працювати, що не є спірним.

12 січня 2022 року позивача за її заявою (а.с.53 зворот-54) переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с.55-56), проведено перерахунок розміру пенсії, який визначений із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки та з урахуванням страхового стажу тривалістю 37 років 11 місяців 5 днів (а.с. 56 зворот-59).

14 лютого 2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV (а.с.59 зворот-60). Після проведеного перерахунку розмір пенсії визначено з урахуванням страхового стажу 40 років 2 місяці 5 днів (а.с.61-65).

26 квітня 2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою від 22 квітня 2024 року, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019- 2021 роки (а.с.65 зворот-66).

Листом від 03 травня 2024 року №0300-0202-8/26561 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні для призначення пенсій за 2019-2021 роки (а.с.66 зворот).

29 травня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки (а.с.67).

Листом від 25 червня 2024 року №7834-7106/К-02/8-0300/24 відповідач вказав на відсутність підстав для перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні для призначення пенсій за 2019-2021 роки (а.с.68).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частина третя статті 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За змістом частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що у випадку призначення особі пенсії за одним законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, має місце саме призначення пенсії за віком вперше, а не переведення на інший вид пенсії згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV (постанова від 31 січня 2019 року у справі №639/2751/17, від 11 липня 2019 року у справі №264/6292/16-а, від 17 січня 2020 року у справі №591/5266/16-а).

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великою Палатою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у праві №876/5312/17).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV звернулася до органу Пенсійного фонду України 12 січня 2022 року (а.с.53 зворот-54). Відповідно і з 12 січня 2022 року позивача переведено з пенсії за вислугу років, призначеної за Законом №1788-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV (а.с.55).

Суд погоджується із позивачем, що в цьому випадку має місце не переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону №1058-ІV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону, оскільки позивач вперше звернулася за призначенням пенсії відповідно до вимог Закону №1058-ІV. За таких обставин, суд не заперечує наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою (12 січня 2022 року) за призначенням пенсії за віком.

Водночас, фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV призначено з 12 січня 2022 року (а не з 12 січня 2024 року як стверджує у позовній заяві позивач), тому підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки відсутні. Крім того суд зауважує, що 12 січня 2024 року із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки позивач до відповідача не зверталася, своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу у здійсненні таких дій.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк