Справа № 132/1736/24
Суддя: Павленко І. В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/1736/24
Провадження № 2-а/132/20/24
Рішення

Іменем України

10 жовтня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області в складі: Головуючого судді Павленко І.В.

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ЕНА № 2294404 від 02.06.2024 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно постанови серія ЕНА № 2294404 від 02.06.2024, він, о 09 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «Audi A4» номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 288 км, в с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, зі швидкістю 107 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 57 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС 008383, чим порушив п. 12.4 ПДР - перевищення водіями транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП України. Даною постановою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122КУпАП та накладено штраф в розмірі 1700,00 грн.

З даною постановою позивач не згідний та вважає, що вона підлягає скасуванню, оскільки 02.06.2024 о 09 год. 05 хв., він керував транспортним засобом марки «Audi A4» номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 288 км. Поза межами населеного пункту, в напрямку м. Кам`янець-Подільський, під`їжджаючи до с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, він почав знижувати швидкість до 50 км/год. Патрульні, в особі поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району у Хмельницькій області капрала поліції ОСОБА_2 , зупинив його автомобіль одразу за знаком 5,49 «населений пункт», при цьому був відсутній дорожній знак 5.70 ПДР. Сам вимірювальний прилад TruCam ТС 008383 не був зафіксований належним чином, а фіксація швидкості інспектором проводилась при утриманні приладу в руках, що у свою чергу не виключає перевищення допустимої похибки у замірах. Тому вважає, що дана постанова у справі про адміністративне правопорушення не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. Тому звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень ст.286 КАС України. Також відповідачу було запропоновано протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем 13.06.2024 року отримано ухвалу про відкриття провадження від 05.06.2024 року разом з копією позовної заяви та додатками до неї, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявне в матеріалах справи.

В судове засідання позивач не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 25.06.2024 через канцелярію Калинівського районного суду Вінницької області за вх. № 6172/24, надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , згідно якого представник відповідача Мельник-Кірієнко А.П., яка діє на підставі довіреності, просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.229 КАС України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови серія ЕНА № 2294404, складеної поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району у Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст.122 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 1700,00 грн, за те, що він 02.06.2024, о 09 год. 05 хв. керував транспортним засобом марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 288 км, в с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, зі швидкістю 107 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 57 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом LTI 20/20 TruCam ТС 008383, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне.

Положеннями статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За визначенням ст.ст. 73-74КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 9 ч.1 ст. 31 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 № 008383 отримав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/282559, який дійсний до 25.08.2024, та відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +2км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год., +1% в діапазоні від 201 км/год до 320км/год.

До Реєстру затверджених типів ЗВТ (далі - Реєстр), який розмішується на веб-сайті підприємства www.ukrcsm.kiev.ua, внесено тип ЗВТ - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM виробництва Laser Technology Inc., США та видано сертифікат перевірки типу № UА.TR.001 241-18, який діє до 26.12.2028, а також сертифікат відповідності № UА.TR. від 23.12.2020, який немає терміну та видається один раз на весь період користування приладом.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказані фотознімок та відеозапис дають можливість достовірно встановити місце фіксації швидкості транспортного засобу позивача, адже на них відображена фіксація швидкості руху автомобіля, які вказують на те, що транспортний засіб позивача на момент фіксації рухався з перевищенням швидкості.

Згідно фото та відеозапису, здійснених сертифікованим приладом TruCam № 008383, які долучені представником відповідача до відзиву видно, що транспортний засіб рухався зі швидкістю 107 км/год. Також з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 рухався по населеному пункті с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, що свідчить розташування дорожнього знаку 5,49 «Початок населеного пункту «Пирогівці», а при в`їзді у село Пирогівці розташований дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень ПДР».

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що дії поліцейських були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить статті 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Вказане узгоджується з правовою позицією Сьомого апеляційного адміністративного суду (постанова суду № 132/259/19, 127/1074/19, 129/2832/23), Восьмого апеляційного адміністративного суду (постанова № 344/4158/23).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що представником відповідача доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, а відтак дії відповідача, під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення були обґрунтованими, законними та правомірними, а постанова серія ЕНА № 2294404 від 02.06.2024 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Тому суд приходить до висновку, що обставини викладені в адміністративному позові є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати позивача по сплаті судового збору залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ І.В. Павленко