Справа № 240/15165/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

в порядку судового контролю за виконанням судового рішення

06 листопада 2024 р. Житомир Справа № 240/15165/20

Категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши заяву щодо судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, про суд. контроль,

в с т а н о в и в:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року було задоволенго позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсії у розмірі 70% основного розміру пенсії замість встановлених раніше 82% та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та проводити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року в повному обсязі з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено раніше під час призначення (перерахунку) пенсії.

Вказане рішення від 19.01.2021 у справі №240/15165/21 набрало законної сили 19 лютого 2021 року.

До суду в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України надійшла заява ОСОБА_1 в якій позивач просить встановити судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення від 19.01.2021 у справі №240/15165/21.Заява обгрунтована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, умисно та протиправно, не виконує рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 240/15165/20, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років від 01.07.2024. 25 липня 2024 року він звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, де, зокрема, просив виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі № 240/15165/20 здійснити з 01.01.2018 нарахування та виплату пенсії з урахуванням основного розміру пенсії 82% від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено раніше під час призначення (перерахунку) пенсії. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 22.09.241/3-02/8-0600/24 повідомлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі №240/33297/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення відповідно до довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 05.09.2022 №9/3-684 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 05.03.2019, з урахуванням проведених виплат.

Перерахунок пенсії проведено за діючою на час перерахунку редакцією статті 13 Закону в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вказаним рішенням суду не покладено жодних зобов`язань здійснити перерахунок пенсії в розмірі 82 % грошового забезпечення .

Відповідачем було подано заперечення на клопотання про встановлення судового контролю у якому вказано, що рішенням суду у справі №240/33297/23 не покладено жодних зобов`язань здійснити перерахунок пенсії в розмірі 82 % грошового забезпечення . Головне управління, вчинило усі залежні від нього дії, направлені на отримання фінансування з метою виконання рішення суду, зокрема, включив рішення у справі №240/15165/20 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, звернулось до Пенсійного фонду України з проханням виділити додаткові кошти для виконання рішень суду, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю.

Розглянувши в порядку письмового провадження вищезазначену заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що відповідач зобов`язаний виконати судове рішення, яке набрало законної сили, в межах покладених на нього цим рішенням зобов`язань.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду.

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції.

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Таким чином, Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Відтак, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному статтею 382 КАС України.

Відповідно до статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

З наведеного вбачається, що судовий контроль за виконанням рішення суду у формі зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання такого рішення, є формою забезпечення виконання судових рішень. Передбачивши в Кодексі адміністративного судочинства України вищезазначений механізм, законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що він зобов`язав вчинити суб`єкта владних повноважень у своєму рішенні.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення. Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19 та ухвалі Верховного Суду від 03.07.2023 у справі № 380/25987/21.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 зазначив, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У листі від 22.09.241/3-02/8-0600/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області підтверджується факт того, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі №240/33297/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення відповідно до довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 05.09.2022 №9/3-684 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними станом на 05.03.2019, з урахуванням проведених виплат. Перерахунок пенсії проведено за діючою на час перерахунку редакцією статті 13 Закону в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу, твердження відповідача про те, що рішенням суду у справі №240/33297/23 не покладено жодних зобов`язань здійснити перерахунок пенсії в розмірі 82 % грошового забезпечення є безпідставним.

У даному випадку висновки суду, викладені в рішенні по справі №240/15165/20 щодо перерахунку пенсії позивача у розмірі 82% грошового забезпечення є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача, включаючи подальші перерахунки пенсії.

Зважаючи на це, відповідач не має права повторно обмежувати максимальним розміром розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними. Отже, рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/15165/20 в зазначеній частині не виконано і, як слідує з листа відповідача він проводить виплату пенсії позивача у розмірі 70% грошового забезпечення.

Таким чином, відповідач ухиляється від виконання рішення суду у частині виплати позивачу пенсії у належному відсотковому розмірі грошового забезпечення.

З огляду на наведене суд прийшов до висновку про наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю як подання звіту про виконання рішення суду, рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/15165/21 відповідачем не буде виконано.

Тому заява позивача про встановлення судового контролю в частині встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом подачі відповідачем звіту про виконання такого рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256, 293, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №240/15165/21 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №240/15165/21 в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Токарева Марія Сергіївна