Справа № 308/14838/24
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

в особі головуючого судді Дегтяренко К.С.

з участю секретаря судових засідань Чейпеш В.В.

за присутності учасників у справі:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Шкорка І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород матеріали адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шкорки Ігоря Михайловича до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

23 вересня 2024 року представник позивача Бенца С.М., що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а адвокат Шкорка І.М. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративною позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивує тим, що 27 серпня 2024 року відносно Позивача складено постанову серії ЕНА №2919465, згідно якої 27.08.2024 р. о 00.28 год керував в м. Ужгород по вул.Підградська,3, транспортним засобом Volkswagen E-Golf д.н.з. НОМЕР_1 , в якого було затоноване лобове скло та не був пристебнутим ременем безпеки, чим ніби порушив п.2.3.в ПДР (Порушення правил користування ременем безпеки).

Позивач заперечує проти вчинення зазначених правопорушень, вважає постанову незаконною, свавільною, безпідставною та не обґрунтованою та просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2919465 від 27 серпня 2024 року скасувати.

02 жовтня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача, в якому останній зазначив, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення ч.5 ст.121 КУпАП, процедура та порядок складання адміністративних матеріалів були дотримані. Постанова обґрунтована та винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заву без задоволення.

10 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкорка І.М. подав відповідь на відзив, в якому підтримав обставини викладені в позовній заяві та просив таку задовольнити.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

23 вересня 2024 року представник позивача подав заяву згідно якої усунув зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи.

У судовому засіданні 11 листопада 2024 року:

-позивач позовні вимоги підтримав, зазначив, що працівниками патрульної поліції був зупинений безпідставно, причин для зупинки не було, а питання тонування вікон виникло пізніше;

-представник позивача адвокат Шкорка І.М. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та у відповіді на відзив. Позов підтримав повному обсязі та просив такий задовольнити. Зазначив, що працівники поліції фактично на око визначили відсоток тонування скла, жодних вимірювальних пристроїв не було, його довіритель тобто позивач був пристебнутий, а тому підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні.

-представник відповідача у судовому засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, будь яких заяв на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, 27 серпня 2024 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2919465, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 04.02.2022 року о 00 год. 28 хв. в м. Ужгород по вул. Підградська, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Е-Golf Sportsvan, д.н.з. НОМЕР_2 в якого було затоноване лобове скло, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушила п.2.3.в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 2.2.4 ГОСТ 5727-88 світло пропускання скла, що забезпечує видимість для водія, має бути не меншим: 75% - для вітрового скла; 70% - для скла, що не є вітровими, що входять до нормативного поля огляду що визначає передню оглядовість.

Вимоги відносно тонування автомобільного скла приписані в ДСТУ 5727-88. Зокрема, в розділі 2.2.7.8 визначено, що ступінь світло пропускання повинна бути не нижче 75% для вітрового скла та не нижче 70% для інших.

У примітці п. 31.4.7 «В» також зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосування тонованого скла (крім дзеркальних), світлопропускання, яких відповідає вимогам ДСТУ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів. Згідно ДСТУ 5727-88 світло пропускна здатність лобового скла авто не менше 75%, бокових - не менше 70%, задніх - обмежень немає.

Відповідно до наказу МВС України «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації» № 534 від 13.10.2008 року за результатами перевірки складається акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ. А у разі наявних на те підстав складається протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання позивача та його представника, на відсутність вимірювальних засобів, щодо відсотку тонування, та посилання відповідача у додаткових поясненнях, що позивач повинен мати сертифікат відповідності нормам тонування, який визначає ступінь світлового пропускання згідно ДСТУ -5727-88, однак такого сертифікату не пред`явив працівникам поліції, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодоюпро міжнароднедорожнє перевезеннянебезпечних вантажів (далі - спеціальні правила);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Таким чином, сертифікату відповідності, на який посилається відповідач, позивач при собі мати не повинен. Твердження позивача про те, що відповідач виміряв ступінь пропускання світла на око, відповідачами не спростовуються.

Отже, відповідач визначив ступінь тонування скла автомобіля позивача, без застосування спеціальних вимірювальних приладів; акт перевірки технічного стану транспортного засобу не складався, та його копія позивачу не видавалась.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.3 в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Разом з тим будь які докази, щодо вчинення вказаного адміністративного правопорушення позивачем суду не надані.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис, не підтверджує вказаного факту.

За змістом ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 510 грн. станом на дату скоєння правопорушення.

Відповідно до ст. 36 КУПАП - якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вказана норма була застосовано відповідачем при накладенні адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу на те, що відповідачі, заперечуючи проти позову, не надали будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено.

Факт вчинення порушення ПДР позивач не визнає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, суд приходить до висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 та ч.5 ст. 121 КУпАП, не доведений.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вказане, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, враховуючи те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог доказів щодо правомірності винесення поліцейським по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП оскаржуваної постанови надано не було, як і не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначених у ній правопорушень, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що недотримання вимог щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та належного документування обставин адміністративного правопорушення є підставою для скасування постанови поліцейського.

Щодо клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням строків подання позовної заяви, суд вважає його такими що не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувана постанова була винесена 27.08.2024 року, позов подано позивачем через систему «Електронний суд» 06.09.2024 року, а тому відповідно до вимог ч.1 ст. 120, ст. 122,123 КАС України, позивачем дотримано десятиденний строк звернення з адміністративним позовом до суду, а тому підстав до застосування наслідків передбачених ст. 123 КАС України суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2, 3, 5, 9, 72, 75-77, 90, 139, 286, 293 КАС України, ст.122, 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАН 2919465 від 27.08.2024 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дегтяренко К.С.