Справа № 600/3000/24-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3000/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

05 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В липні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просило суд:

1.1. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 28.06.2024 ВП №72567335 в розмірі 5100 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області / надалі- апелянт /, не погодившись з судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

5. Апелянт стверджує, що перерахунок пенсії на підставі рішення суду № 600/2544/23-а проведено за період з 01.07.2021 по 31.07.2023, але доплата пенсії за цей період відсутня, оскільки після виконання рішення суду по справі №600/1784/22-а проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління..

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.06.2023 по справі №600/2544/23-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено повністю.

6.1. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

6.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з дати припинення її нарахування.

7. Судове рішення набрало законної сили 11 липня 2023 року.

8. 27.07.2023 Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

9. 17.08.2023 року відповідачем відкрито виконавче провадження №72567335 з виконання вищезгаданого виконавчого листа.

10. 30.08.2023 р. позивач повідомив відповідача щодо виконання виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/2544/23-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії що з 01 липня 2021 року проведено відповідний перерахунок пенсії з урахуванням покладених судом зобов`язань.

11. Борг на виконання вказаного рішення суду за період з 01.07.2021 по 31.07.2023 року відсутній. Станом на 01.07.2021 розмір пенсії становив 23089,73 грн, з 01.12.2021- 23113,73 грн, з 01.03.2022 - 26221,56 грн, з 01.07.2022 - 26249,46 грн, з 01.12.2022 - 26269,26 грн.

12. 14.09.2023 р. Відділ ПВР звернувся з вимогою щодо надання інформації про виконання рішення суду із зазначенням складових перерахувань пенсії з якої можливо встановити нарахований щомісячний розмір доплати в сумі 2000,00 грн.

13. 22.09.2023 р. позивач надав відповідь на вимогу, відповідно до змісту якої вказав, що на виконання даного рішення по справі № 600/2544/23-а ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок пенсії з урахуванням покладених судом зобов`язань. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" щомісячна доплата встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

14. В ході опрацювання інформації, відображеної у наданих на адресу відділу документах, та на підставі заяви ОСОБА_1 державний виконавець дійшов висновку про неналежне виконання вимог виконавчого документа та виніс постанову ВП №72567335 від 28.06.2024 року про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

15. Позивач із винесеною постановою про накладення штрафу не погоджується, вважає її протиправною, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ.ДОВОДИ СТОРІН

16. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-5 цієї постанови.

17. Відповідач зазначає, що 17.08.2023 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №72567335 з примусового виконання виконавчого листа по справі №600/2544/23-а, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом 27.07.2023. Відповідачем встановлено факт умисного невиконання судового рішення без поважних причин, тому застосована відповідальність у вигляді штрафу.

18. Так, позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду. Однак, в ході опрацювання інформації, відображеної у наданих на адресу відповідача документах, державний виконавець дійшов висновку про неналежне виконання вимог виконавчого документа.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (Закон №1404-19) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

21. Згідно пункту 1 частини першої статі 3 Закону №1404-19 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України .

22. Статтею 5 Закону №1404-19 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

23. Згідно частин першої, другої статті 63 Закону №1404-19 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

24. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

25. Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-19 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

27. Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

28. Вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

29. Отже постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

30. Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №360/3573/20.

31. Поряд з цим Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин-наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини,

32. Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. від 28.06.2024 в рамках виконавчого провадження ВП №72567335 постановлена у зв`язку з невиконанням рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.06.2023 р. по справі № 600/2544/23-а, з чим позивач не погоджується.

33. Відтак, у межах заявленого спору необхідно встановити факт належного виконання чи невиконання виконавчого листа №600/2544/23-а, виданого 27.07.2023 Чернівецьким окружним адміністративним судом на виконання вказаного вище судового рішення.

34. Із досліджених судом матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження №72567335 встановлено, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.06.2023 р. по справі № 600/2544/23-а не виконало, щомісячна доплата у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" зазначена в перерахунках пенсії, проте фактично не виплачується, розмір пенсії обмежується, при цьому жодних поважних причин такої бездіяльності як державному виконавцю, так і суду не наведено.

35. Щодо тверджень апелянта про те, що доплата по даному рішенню відсутня, оскільки перерахований розмір пенсії відповідає розміру пенсії обчисленої на виконання інших судових рішень, то колегія суддів зауважує, що наявність декількох рішень суду, які включають один і той же період стосуються нарахування різних виплат (наприклад індексація, щомісячна доплата до пенсії) не свідчить про наявність підстав для припинення виконання одного з таких рішень.

36. Апелянт також стверджує, що рішенням суду у справі №600/2544/23-а не надавалась правова оцінка можливості виплати позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру, що мало місце за наслідками відновлення позивачу з 01.07.2021 нарахування щомісячної доплати, то суд зважає на таке.

37. Судом з`ясовано, що питання обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без її обмеження максимальним розміром свого часу уже було предметом окремого судового спору у справі 600/1748/22-а. Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 року по справі №600/1748/22-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 07.07.2021 року № ХЖ17028, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням виплачених сум. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 р. вказане рішення залишено без змін.

38. Відтак це означає, що рішенням суду від 17.06.2022 року у справі №600/1748/22-а вже надавалась оцінка правомірності обмеження позивачем пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019. При цьому під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

39. Судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

40. Крім того колегія суддів враховує те, що наразі закон взагалі не передбачає обмеження пенсії осіб, які перебували на військовій службі та отримують пенсію за Законом № 2262-XI максимальним розміром.

41. Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які передбачали обмеження розміру пенсії максимальним розміром. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

42. Приймаючи таке рішення Конституційний Суд України виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

43. Правильність такої позиції додаткового підтверджена рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

44. Відтак доводи ГУ ПФУ в Чернівецькій області про існування законних підстав для повторного обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 її максимальним розміром, та, у зв`язку з цим, його твердження про повне виконання судового рішення у справі № 600/2544/23-а, - є безпідставними.

45. Таким чином підсумовуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що оскільки за наслідками виконання рішення суду у справі № 600/2544/23-а при обрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 не виплачує щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., що було обумовлено відповідним судовим рішенням, тому суд вважає висновок державного виконавця про неналежне виконання боржником такого судового рішення цілком обґрунтованим.

46. А отже, оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу від 28.06.2024 ВП№72567335 є правомірною.

47. Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

48. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

49. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

50. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянту надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

51. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

52. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

53. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

55. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.