Справа № 160/6858/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/6858/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 ( суддя Ніколайчук С.В.) в адміністративній справі №160/6858/24 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточненого адміністративного позову (вх.№ 26959/24 від 01.04.2024 року), просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 05.09.2023 року.

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 05.09.2023 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області фактичну перевірку цієї господарської одиниці, що належить ФОІІ ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка. 1. За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 27.07.2023 року № 2688/04-36-07-08/РРО/, в якому вказано, що під час перевірки було встановлено порушення п. 11, 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, а саме: проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, вести в порядку, встановленому законодавством та порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме: ненадання платником Додатків осадовим (службовим) особам державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. На підставі висновків, зазначених в акті, ГУ ДПС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення-рішення № від 05.09.2023 року та № від 05.09.2023 року. Враховуючи, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у підпунктах 80.2.3 пункту 80.2. етапі 80 ПК України, має супроводжуватись інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері, а в спірному випадку контролюючим органом такої інформації в наказі не приведено, оскаржений наказ не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, в наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів встановлені факти сумнівності, такий наказ суд вважає протиправним. Позивач вважає, що перевірка проведена з порушенням законодавства, а тому спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивач на господарській одиниці (магазин), де проводив свою фінансово-господарську діяльність, здійснював продаж/реалізацію підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів) та проводив розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій, при цьому відповідні розрахункові документи встановленої форми та змісту не видавались (в паперовому вигляді та/або електронній формі).

Позивачем порушено використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД фіскалізованим РРО, що зазначені в актах перевірок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, на підставі ст. 20, ст. 80 Податкового Кодексу України з питань дотримання вимог Податкового Кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.95 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями), від 01.06.2000 №1775-111 Про ліцензування певних видів господарської діяльності (зі змінами та доповненнями), від 19.12.95 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.17 №148 (зі змінами та доповненнями) та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці, наказу Головного управління ДПС в Дніпропетровській області від 17.07.2023 №3289-п, проведено фактичну перевірку кафе-бару "Home Park" за адресою: м. Дніпро, пл. Шевченко, 1 (територія Центрального парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка м. Дніпра між Літнім театром та Оглядовим майданчиком) з питань дотримання норм законодавства регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки відповідач склав акт фактичної перевірки № 2688/04/36/07-08/РРО/ НОМЕР_1 від 27.07.2023 року, у висновку якого зазначив про порушення позивачем п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, а саме: проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, вести в порядку, встановленому законодавством та порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Від отримання акту перевірки № 2688/04/36/07-08/РРО/ НОМЕР_1 від 27.07.2023 року ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що відповідач склав акт від 26.07.2023 року № 000551/3.

На підставі акту від 27.07.2023 року № 2688/04/36/07-08/РРО/ відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «С» № від 05.09.2023 року, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 174565,00 грн за порушення п. 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року;

- форми «ПС» № від 05.09.2023 року, яким до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Згідно абз. абз. 1-2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписами пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Колегія суддів зауважує, що за висновками суду першої інстанції здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

На підставі викладеного, суд зазначає, що фактична перевірка позивача проведена за наявних на те правових підстав.

Перевіряючи правильність позиції суду першої інстанції щодо обґрунтованості прийнятих контролюючим органом спірного у цій справі рішення, колегія суддів з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 цього пункту).

Так, судовим розглядом встановлено, що під час фактичної перевірки що при проведенні розрахункових операцій через РРО не забезпечено режиму обов`язкового програмування підакцизного товару, а саме: 17.07.2022 при продажу пива Чернігівське біле. Проведення розрахункових операцій через РРО в режимі обов`язкового програмування підакцизного товару необхідно для нарахування та слати акцизного податку.

Отже, обставини, що зазначені в акті перевірки, спростовуються тим, що у фіскальному чеку зазначено акцизний податок, оскільки у випадку не забезпечення режиму обов`язкового програмування підакцизного товару, акцизний податок в фіскальному чеку був би відсутній.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (абз. 1 п. 1);

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (абз. 1 п. 2);

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (п. 11).

Згідно ст. 17 Закону №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції.

За визначенням статті 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 (Положення №13).

Пунктом 3 розділу І вказаного Положення передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Згідно пункту 2 розділу ІІ «Фіскальний касовий чек на товари (послуги)» Положення №13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Як свідчать відомості акта перевірки, відповідач керувався даними системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій через РРО/ПРРО щодо проведення позивачем розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) та застосовування РРО без використання режиму попереднього програмування коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Пунктами 1, 2 розділу ІІ «Функціонування СОД РРО» Порядку функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 №477, встановлено СОД РРО (система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

За висновком Верховного Суду у згаданій вище постанові від 16.05.2024 у справі №520/4564/23, відомості СОД РРО, на які посилається контролюючий орган, які внесені у базу даних системи обліку даних РРО та за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин.

У спірних правовідносинах, що склались з приводу дотримання платником податку законодавства, що регулює порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обставиною, що має бути досліджена є саме розрахункова операція, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, в описовій частині виявлених під час проведення перевірки порушень зазначено один фіскальний чек, що підтверджує факт видачі підприємством розрахункових документів за продані алкогольні напої, що підлягають маркуванню марками акцизного податку, які досліджувалися судом (ас32) реалізовано пиво «Чернігівське біле» 0,33 за ціною 95,00 грн без зазначення коду УКТ ЗЕД який відноситься до підкатегорії «пиво розливне».

Пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203 (п.п. 14.1 144 ПКУ, ст. 1 Закону № 481).

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) повинен містити такий обов`язковий реквізит як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, який зазначають у випадках, передбачених чинним законодавством (п. 2 розділу ІІ Положення № 13).

Постачальнику відомий код товарної підкатегорії підакцизного товару згідно з УКТ ЗЕД із документів, які свідчать про надходження товару.

При роздрібній торгівлі пивом на розлив у фіскальному касовому чеку відображають найменування пива, його ціну за одиницю виміру та кількість, а також код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, який зазначено у накладній постачальника такого товару.

Якщо здійснюється роздрібний продаж пива на розлив, яке розфасоване виробником у посудинах більше як 10 л (30 л або 50 л), то у фіскальному касовому чеку РРО необхідно зазначати код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, який зазначено у супровідних документах виробника (постачальника), що свідчить про походження такого товару і є підставою для його обліку.

Досліджуючи надані копії товарно-транспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв та видаткові накладні (ас36-70) судом не встановлено придбання пива «Чернігівське біле» 0,33, що унеможливлює встановити код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Суд звертає увагу на те, що позивач подаючи адміністративний позов, не подав суду оригінали або засвідчені належним чином копій фіскальних чеків РРО про реалізацію 17.07.2023 о 13:37 розливного пива «Чернігівське біле» 0,33 із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у відношенні до коментованого товару.

Крім цього, відсутні будь-які відомості про некоректну роботу (функціонування) реєстратора розрахункових операцій чи формування ним відомостей із помилковими даними щодо фіксації та/або занесення неточної (помилкової) інформації до фіскальних чеків за коментований період (ас40).

Вказані обставини підтверджують проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД при реалізації підакцизної групи товарів.

Суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, стаття 226 ПК України та пункт 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Згідно підп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

Для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, реалізованих відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка акцизного податку становить 5 відсотків /підп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України/.

Таким чином, при реалізації суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (зокрема, продаж алкогольних напоїв на розлив у ресторані) сплачується акцизний податок (5%), який включається до ціни таких товарів, та, відповідно, повинен бути відображений в фіскальному чеку. У випадку не відображення такої інформації у фіскальному чеку такий чек не приймається як розрахунковий документ з огляду на п. 3 розд. I Положення.

Як вбачається із акту фактичної перевірки від 26 липня 2023 року була проведена контрольна розрахункова операція, у виданому фіскальному чеку наявний розмір ставки акцизного податку та сума такого податку, але в копії фіскального чеку не відображено код УКТЗЕД реалізованого товару.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо безпідставності застосування відповідачем штрафних санкцій у розмірі 5 100,00 грн., яку потрібно вирахувати з загальної суми спірного податкового повідомлення-рішення від 05.09.2023 року №.

Щодо порушення позивачем встановленого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, що є недотриманням пункту 12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", як підстави винесення податкового повідомлення рішення в частині застосування штрафу у розмірі 169 465,00 грн. на підставі ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Колегія суддів зазначає, що штрафні санкції, передбачені ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, можуть бути застосовані у випадку не ведення такого обліку за місцем реалізації товару та/або за місцем зберігання.

У спірному ж випадку позиція відповідача фактично зводиться до того, що позивач не надав документи щодо обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, оскільки фактична перевірка проводилася саме за місцем реалізації товару (кафе).

З матеріалів справи встановлено, що позивачем здійснюється облік товарних запасів, підтвердженням чому є складені первинні документи, зокрема, видаткові накладні, транспортні документи.

Сам факт відсутності цих документів за місцем реалізації товару на час здійснення фактичної перевірки, не може бути підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону №265/95-ВР.

Вказані висновки узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.08.2018 у справі №825/10/17, від 30.01.2018 у справі №810/1148/17, від 30.04.2020 у справі № 803/954/14.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності застосування відповідачем штрафних санкцій у розмірі 169 465,00 грн. та 1 020,00 грн.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись статтями 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 в адміністративній справі №160/6858/24 в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 05.09.2023 року залишити без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 в адміністративній справі №160/6858/24 в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.09.2023 року № скасувати та у цій частині прийняти нову постанову, якою вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.09.2023 року № задовольнити частково, відмовивши у скасуванні застосованої фінансової санкції у розмірі 5100,00 грн.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 в адміністративній справі №160/6858/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 жовтня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повний текст виготовлено 04 листопада 2024 року

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова