Справа № 591/6579/24
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6579/24
Провадження № 2-а/591/71/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно постанови №799 від 10 червня 2024 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 156 КУпАП і накладено адміністратине стягнення у виді штрафу в сумі 6800 грн.. Згідно постанови 23.05.2024 року о 16-10 год. ОСОБА_1 в приміщені магазину «Смак» по проспекту Перемоги, 39 в місті Суми, перебуваючи на своєму робочому місці, здійснила продаж алкогольного напою, а саме горілки «Хортиця» місткістю 0,5 л вартістю 115 грн. громадянину ОСОБА_2 , чим скоїла правопорушення передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП.

Суд не розглядає справу про адміністративне правопорушення, а перевіряє правомірність винесеної постанови, у тому числі з підстав дотримання ним процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Сама лише постанова, та протокол про вчинення адміністративного правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі. Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 року справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які беззаперечно підтверджують вину позивача у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні та сам факт його вчинення, а тому просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №799 від 10 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Черненко Д.О. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд його задоволити.

Представник відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважає, що постанова законна і обгрунтована, просить суд в позові відмовити. Також суду стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву. Пояснила, що за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення в діях позивача адміністративною комісією було встановлено факт порушення Правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами та винесено рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.156 КУпАП, у розмірі 6800 грн..

Суд, вислухавши учасників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП за те що, 23.05.2024 року о 16-10 год. ОСОБА_1 в приміщені магазину «Смак» по проспекту Перемоги, 39 в місті Суми, перебуваючи на своєму робочому місці, здійснила продаж алкогольного напою, а саме горілки «Хортиця» місткістю 0,5 л вартістю 115 грн. громадянину ОСОБА_2 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн..

Частина 2 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби та тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вищевказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

У статті 2 вказаного Закону визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні касовий чи товарний чек про реалізацію алкогольного напою, а саме горілки марки «Хортиця» вартістю 115 грн., з якого можна було б встановити, в якого суб`єкта господарювання був придбаний товар, хто саме здійснив продаж.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на яких у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, не надано доказів в справі про адміністративне правопорушення, і всі сумніви доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП слід тлумачити на її користь, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова чи службова особа якого виступала відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-10, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №799 від 10 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Сумської міської ради (місцезнаходження : м. Суми, майдан Незалежності, буд.2, код ЄДРОПУ 04057942) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн.60 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 листопада 2024 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО