Справа № 177/2015/24
Суддя: Березюк М. В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/2015/24
Провадження № 2-а/177/21/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

представника позивача Терновської О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку адміністративного судочинства, позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 542 від 15.08.2024, на підставі якої його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, з застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Просив стягнути з відповідача судовий збір сплачений при зверненні до суду.

В обґрунтування позову вказував, що 15.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та прийняв постанову № 542 від 15.08.2024, якою притягнув його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 17000 грн.

Підставою для притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що в період з 07.05.2013 по 05.08.2024 він у семиденний термін, без поважних причин, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не став на військовий облік та не повідомив про зміну особистих даних, не отримав документ військовозобов`язаного.

ОСОБА_1 зазначив, що він неодноразово приходив до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не змінював зареєстрованого місця проживання, офіційно працевлаштований, в період з 07.05.2013 він не був повідомлений про необхідність явки до ТЦК, повістки про виклик не отримував, а в липні 2024 самостійно звернувся до ТЦК з метою отримання відстрочки з підстав виховання дитини-інваліда, але відносно нього складено протокол та оскаржувану постанову.

Позивач вважав, що постанова прийнята з порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, прийнята за відсутності належних та допустимих доказів, що підтверджували б неправомірність дій позивача. Вважав недоведеним факт вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач вказував, що його піддано адміністративному стягненню за ч.3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн, хоча частина 3 ст. 210 КУпАП набула чинності лише 09.05.2024, а отже він не міг бути підданий стягненню за порушення за період з 07.05.2013, оскільки на той час не існувало вказаної норми, що введена в дію лише 19.05.2024. Не існувало на час вчинення порушення і штрафів у розмірі 17000 грн.

В ході судового засідання позивач та його представник вимоги адміністративного позову підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 позов не визнав, надав суду відзив, в якому заперечуючи позовні вимоги вказав, що від імені ІНФОРМАЦІЯ_4 діє керівник центру та в силу ч.1 ст. 255 КУпАП він уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття чи втрату військово-облікових документів.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки і мобілізації.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення передбачені ч.1-2 ст. 210 КУпАП, що вчинені в особливий період, зміст поняття якого визначено у Закону України «Про оборону України». Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента № 64/2022 від 24.02.2024 в Україні введено воєнний стан, що триває донині.

Військовозобов`язаний повинен перебувати на військовому обліку у відповідних ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання, проходити медичний огляд для встановлення придатності до військової служби, оформити військово-обліковий документ, звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними РТЦК та СП. Доступ до персональних даних військовозобов`язаних, призовників та резервістів наявний у РТЦК та СП лише за умови перебування такого громадянина на військовому обліку. Через систему «Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів», доступ став доступним лише в 2024 році.

Відповідач звертав увагу на те, що в оскаржуваній постанові ОСОБА_1 ставиться у вину саме неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік військовозобов`язаного, отримання військово-обліково документа під час дії особливого періоду.

Відповідач вказав, що ОСОБА_1 вперше з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.08.2024, коли власноручно подав заяву про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних, зазначивши підставу «зарахування в запас», просив видати військово-обліковий документ на бланку, у зв`язку з зарахуванням у запас.

07.05.2013 згідно витягу з книги протоколів засідань призовної комісії № 7 від 07.05.2013, ОСОБА_3 рішенням призовної комісії звільнений від призову на строкову службу у зв`язку з досягненням 25 річного віку, матеріали щодо нього направлені до правоохоронних органів як щодо призовника, який ухилявся від призову. Тобто ОСОБА_1 з призивного віку ухилявся від виконання правил військового обліку. Протягом 7 днів з дня досягнення 25 річного віку ОСОБА_1 , тобто 04.05.2013 він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не став на військовий облік, військово-обліковий документ не отримав, хоча постійно зареєстрований в с. Глеюватка. ОСОБА_1 жодного разу не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік військовозобов`язаного, не отримав військово-обліковий документ та не проходив ВЛК, що є обов`язком громадян чоловічої статі.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024, що набрав чинності 18.05.2024, починаючи з 18.05.2024 року протягом 60 днів військовозобов`язані українці зобов`язані були уточнити свої облікові дані, однак у період з 18.05.2024 до 17.07.2024 ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, не отримав військово-обліковий документ, не уточнив свої облікові дані.

В період з 04.05.2013 по 05.08.2024 ОСОБА_1 своїми діями направленими на порушення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 23 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022, під час дії особливого періоду, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання правил військового обліку.

Відповідач вважав відсутніми порушення при прийнятті оскаржуваної постанови положень ст. 38 КУпАП, оскільки в період з 18.05.2024 по 17.07.2024 ОСОБА_1 також не виконував обов`язок військовозобов`язаного визначений Законом № 3633-ІХ. Враховуючи викладене, відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити (а.с. 29-37).

Під час судового розгляду позивач пояснював, що дійсно після досягнення 25 річного віку він та військовий облік не ставав, оскільки спочатку навчався, в подальшому створив сім`ю в якій має дитину з інвалідністю, сам неодноразово піддавався хірургічному втручанню. Крім цього зазначав, що у вказаний період, а ж до 2024 року повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, представник військкомату при сільській раді йому не повідомляв про необхідність взяття на облік. Вказав, що вперше звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 після 16.07.2024, ближче до серпня 2024 з метою отримання відстрочки від мобілізації, саме тоді був направлений на ВЛК та відносно нього складено протокол і оскаржувану постанову.

Позивач наполягав на тому, що у визначений Законом № 3633-ІХ строк він обновив свої дані через додаток «Резерв +».

В судове засідання 13.11.2024 позивача та представник відповідача не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, а тому з урахуванням думки представника позивача, суд вважав за можливе продовжувати розгляд справи за відсутності учасників, які не з`явилися. Представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом № 542 від 05.08.2024 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10), прийняв постанову № 542 за справою про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, якою застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Зі змісту постанови слідує, що ОСОБА_1 перебував на військовому обліку призовників Криворізького району, та 07.05.2013 рішенням призовної комісії Криворізького району звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 25 річного віку. На виконання п.п. 2, п. 1 ст. 18, п.п. 7 п. 3 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції станом на травень 2013 року), ОСОБА_1 зарахований в запас, а матеріали щодо нього направлені правоохоронним органам, як щодо призовника, який ухилявся від призову. В період часу з 07.05.2013 по 05.08.2024 ОСОБА_1 без поважних причин, ні в семиденний термін, ні в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не став на військовий облік військовозобов`язаних, не повідомив про зміну облікових даних та не отримав військово-обліковий документ, чим порушив абз. 5 ч.10 ст.1, ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок в військову службу», ст. 25 Постанови КМ України № 1487 від 30.12.2022. Згідно змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, що розпочався з 17.03.2014 та воєнного стану, що запроваджений в Україні з 24.02.2022, а тому його дії кваліфіковано саме за ч.3 ст. 210 КУпАП (а.с. 17-19).

В постанові вказано, що вчинене ОСОБА_1 порушення було триваючим, оскільки безперервно тривалого з 07.05.2013 по 05.08.2024 (а.с. 17-19, 60-61).

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 542 від 05.08.2024, що був предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 та на підставі якого складено оскаржувану постанову, при складені протоколу про адміністративне правопорушення від 05.08.2024 ОСОБА_1 ставилося у вину вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, а саме не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документа, чим порушено правила військового обліку (а.с. 58-59). Отже, як слідує зі змісту протоколу та оскаржуваної постанови, при складені протоколу ОСОБА_1 не ставилося у вину неповідомлення про зміну облікових даних, в той же час постанова про накладення адміністративного стягнення, складена на підставі вказаного протоколу, містить дані про таке порушення. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 210 КУпАП, а в постанові вже за ч.3 ст. 210 КУпАП, що не узгоджується між собою та порушувало право ОСОБА_1 на правову визначеність, розуміння того, що ставиться йому у вину.

Як слідує зі змісту протоколу, ОСОБА_1 одразу висловив незгоду з ним (а.с. 58-59).

Доводи позивача про те, що він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 в кінці липня та початку серпня 2024 підтверджуються даними облікової картки ОСОБА_1 , що містить відмітку про явку 22.07.2024 (а.с. 39), направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 на стаціонарне обстеження від 22.07.2024 за вих 1345 (а.с. 75), карткою обстеження та медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , що містить дані про проходження ОСОБА_1 медичних оглядів починаючи з 24.07.2024 (а.с. 76-77), довідкою ВЛК № 162/1225 від 05.08.2024 згідно змісту якого ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби (а.с. 78), заявами ОСОБА_4 від 05.08.2024 про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних та видачу військово-0облікового документа на бланку від 05.08.2024 (а.с. 40-41), копією військово-облікового документа № 1 військовозобов`язаного ОСОБА_1 , виданого 05.08.2024 (а.с. 73-74).

Всі вищевказані документи свідчать про те, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою взяття та військовий облік та отримання військово-облікового документа після спливу граничного строку визначеного Законом № 3633-ІХ, тобто після 17.07.2024 фактично 22.07.2024. Доказів на спростування вказаного, суду сторонами не надано.

Разом з тим, вищевказані докази спростовують і версію відповідача, про те, що впродовж особливого періоду ОСОБА_1 вперше звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.08.2024, адже докази надані сторонами свідчать про його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.07.2024, після чого він був направлений на проходження лікарської комісії.

Надані позивачем суду описи вкладення до поштового відправлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.07.2024 з номером 715, що містять перелік надісланих документів, зокрема заяву (а.с. 64-65), що як пояснював позивач була заявою на відстрочку від мобілізації, суд розцінює критично, оскільки суду не надано змісту надісланої заяви, більш того подання такої заяви не звільняло ОСОБА_1 від обов`язку стати на військовий облік та отримати військово-обліковий документ.

Наданий позивачем витяг з системи «Резерв+» від 19.06.2024 на ім`я ОСОБА_1 про нібито підтвердження оновлення ним військово-облікових даних, суд розцінює критично, оскільки на вказану дату позивач не перебував на військовому обліку та не мав військово-облікового документа, відповідно дані про нього були відсутні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних. Згідно примітці у вказаному електронному документі, він є дійсним лише за умови, що дані вказані в ньому не змінювалися в Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, а у разі їх зміни електронний документ втрачає чинність (а.с. 79). Тому вказаний електронний документ не спростовує факту порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, в тому числі допущеного в умовах особливого періоду.

При розгляді даної справи суд керується наступними нормами законодавства.

Так, відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон).

Відповідно до п.п. 2 п.1 ст. 18 Закону (на час виникнення спірних правовідносин травень 2013), від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які до дня відправлення на строкову військову службу досягли 25-річного віку.

У зв`язку з чим, згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_3 був знятий з військового обліку як призовник, хоча й ухилявся від призову (а.с. 47).

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (в редакції станом на травень 2013 року), громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час. Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу під час мобілізації, можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер.

Під час мобілізації громадяни, які підлягають призову на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві), зобов`язані з`явитися на збірні пункти у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних посвідченнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів. Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин (призначаються) для проходження військової служби у воєнний час або для використання їх як працівників Збройних Сил України, інших військових формувань.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 27 Закону (на час виникнення спірних правовідносин травень 2013), у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і які не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в районних (міських) військових комісаріатах та відповідних орга нах інших військових формувань. Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово- облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби, а також військовозобов`язані-жінки.

Зі змісту ст. 37 Закону (на час виникнення спірних правовідносин травень 2013), взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України підлягали в тому числі звільнені з військової служби в запас.

Відповідно до ч. 10 ст. 38 Закону, в редакції станом на 07.05.2013, призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено часткову мобілізацію, а Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 год в Україні введено воєнний стан, що триває донині.

Отже, починаючи з 17.03.2014 в Україні діє особливий період.

Відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України № 1487 від 30.12.2022, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку). Аналогічні положення містив Порядок затверджений постановою КМ України № 921 від 07.12.2016, що втратив чинність з набранням чинності Порядком від 30.12.2022.

Військовий облік здійснюється з урахуванням встановленого в Україні порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники і військовозобов`язані працюють (навчаються).

Відповідно до п. 15-1 Порядку затвердженого постановою КМ України № 921 від 07.12.2016, зі змінами, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості про яких наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснювалося на підставі відомостей про декларування, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему МВС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (п. 15-1).

У разі коли відомості про призовника, військовозобов`язаного або резервіста не включені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст може за власним бажанням подати відомості для включення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів під час формування декларації про місце проживання з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) за умови запровадження інформаційної взаємодії.

Порталом Дія до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів надсилаються такі відомості: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), стать, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), тип військово-облікового документа, найменування районного (об`єднаного районного), міського (районного в містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), в якому особа перебуває та/або перебувала на зазначеному обліку, серія та/або номер військово-облікового документа (за наявності), адреса поточного задекларованого/зареєстрованого місця проживання або адреса попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання (для осіб, які на дату формування заяви не мають задекларованого/зареєстрованого місця проживання).

Відомості, надіслані Порталом Дія, включаються до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відомостям присвоюється окремий номер запису в такому реєстрі.

Згідно п. 16 вказаного Порядку передбачалося, що військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів, зокрема для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

18.05.2024 набрав чинності Закон України № 3633-IX від 11.04.2024, яким серед іншого внесено зміни до ст. 22 Закону України «про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», та визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, військовозобов`язані, в силу вказаної норми закону, зобов`язані були в період з 19.05.2024 по 17.07.2024 уточнити свої облікові дані у спосіб визначений законом: через ІНФОРМАЦІЯ_5 , через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до п. 15-1 Порядку затвердженого Постановою КМ України № 1487 від 30.12.2022, в редакції станом на дату складення адміністративного протоколу відносно позивача та оскаржуваної постанови, до запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти (за наявності у них дійсних військово-облікових документів) можуть надавати інформацію про зміну своїх облікових даних шляхом подання заяв та відповідних підтвердних документів через центри надання адміністративних послуг, на підставі яких районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, орган СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів вносять зміни до відповідних облікових документів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів (п. 20).

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (п. 22).

Згідно п. 23 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно п. 81 чинного Порядку, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

При цьому, відповідно до п. 19 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Як встановлено судом з заяв по суті справи та було підтверджено ОСОБА_1 у судовому засіданні, з моменту досягнення ним 25 річного віку, зняття з військового обліку як призовника, він не з`являвся до районного центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації з метою взяття на облік як військовозобов`язаного, зарахування його в запас, не отримував військово-обліковий документ. Навіть після введення воєнного стану в Україні, оголошення загальної мобілізації, він не виконав обов`язку щодо з`явлення для постановки на військовий облік, військово-обліковий документ не отримував. Однак, протягом тривалого часу (з 2013 по 2024 роки) компетентні органи не ініціювали питання щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вищевказані порушення законодавства.

Як вказав сам ОСОБА_1 , у визначений законом № 3633-IX від 11.04.2024 строк він не став на військовий облік, лише вживав заходів для отримання відстрочки від мобілізації направивши лист ІНФОРМАЦІЯ_7 , але з`явився для взяття на військовий облік та отримання військово-облікового документа лише після 16.07.2024.

ОСОБА_1 , до моменту отримання ним військово-облікового документа, згідно вищевказаних положень спеціального законодавства, у визначеному законодавством порядку не міг оновити свої дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки не був взятий на військовий облік та не отримував військово-облікового документа, а тому для взяття на військовий облік, отримання військово-облікового документа та оновлення даних він мав з`явитися саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані дії вчинені ним лише 22.07.2024, коли він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав направлення на стаціонарне обстеження та 05.08.2024 на підставі довідки ВЛК, поданої ним заяви від 05.08.2024 був взятий на військовий облік як військовозобов`язаний, з видачею військово-облікового документа (а.с. 73-78).

Вищевказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушень законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі визначених відповідними частинами ст. 210 КУпАП за ознаками порушення правил військового обліку.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 210 КУпАП на дату початку вчинення інкримінованого правопорушення, тобто станом на 07.05.2013 мала наступну редакцію: частина 1 - порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах - тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; частина 2 - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України № 1357-ІХ від 30.03.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку», що набрав чинності 23.04.2021, ст. 210 КУпАП була викладена в новій редакції, зокрема ч.2 ст. 210 доповнено такою кваліфікуючою ознакою як «вчинення такого порушення в особливий період» та збільшено стягнення у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

09.05.2024 прийнято Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-IX, що набрав чинності 19.05.2024, яким ст. 210 КУпАП викладено у новій редакції: частина 1 - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; частина 2 - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; частина 3 вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення ст. 38 КУпАП, в редакції що діяла станом на дату прийняття оскаржуваної постанови 15.08.2024, передбачали, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Аналізуючи вищевикладені положення законодавства, зокрема положення диспозицій та санкцій ст. 210 КУпАП, суд приходить до висновку, що кожна наступна редакція ст. 210 КУпАП не скасовувала чи пом`якшувала відповідальність за відповідні правопорушення, а посилювала її.

На дату, що визначена в оскаржуваній постанові як початкова дата вчинення триваючого правопорушення 07.05.2013, такого поняття як «вчинення такого порушення в особливий період» не існувало, відповідальність за порушення визначені ч.1 ст. 210 КУпАП з кваліфікуючою ознакою «вчинення такого порушення в особливий період» введена лише з 23.04.2021.

Частина 3 ст. 210 КУпАП з`явилася лише після 19.05.2024, та саме з цієї дати законодавець передбачив адміністративну відповідальність за вчинення порушень призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Однак, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, керівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , ставлячи у вину ОСОБА_1 порушення правил військового обліку, що тривало в період з 07.05.2013 по 05.08.2024, та накладаючи на нього стягнення за це порушення, не розмежовував періодів в які мало місце порушення правил військового обліку, що мало суттєве значення для кваліфікації порушення, строків притягнення до відповідальності за вчинене правопорушення та стягнення, що могло бути застосовано до особи.

Так, при складенні постанови не врахованого того, що станом на дату прийняття оскаржуваної постанови, враховуючи триваючий характер порушень правил військового обліку, що мало місце в тому числі в особливий період, ОСОБА_1 не міг бути підданий стягненню за порушення військового обліку, що мали місце в період до 05.08.2023, адже триваюче правопорушення правил військового обліку було виявлено 05.08.2024 (складено протокол), а стягнення в силу ст. 38 КУпАП могло бути накладено протягом 3 місяців з дня виявлення, але не пізніше року з дня вчинення.

Більш того, при складенні оскаржуваної постанови, застосуванні розміру стягнення не врахованого того, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн могло бути застосовано лише за порушення, що мали місце з 19.05.2024, адже саме з цієї дати встановлено такий розмір стягнення. Накладаючи стягнення у виді 17000 грн штрафу за порушення що розпочалося 07.05.2013 та тривало до 05.08.2024, уповноважений суб`єкт не врахував ні положень ст. 58 Конституції України щодо незворотної дії в часі норм законодавства що посилюють відповідальність, ні положень ст. 38 КУпАП щодо неможливості накладення стягнення за порушення (часовий проміжок триваючого правопорушення) що знаходиться поза межами річного строку з дня його вчинення.

Більш того, з матеріалів наданих суду слідує, що постанова № 542 від 15.08.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, прийнята начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 542 від 05.08.2024. Однак, як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений відносно ОСОБА_1 за триваюче правопорушення передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП. Отже, кваліфікація дій ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення його адміністративної відповідальності не узгоджується між собою, є суперечливою.

Беручи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Хоча в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт триваючого порушення ОСОБА_5 правил військового обліку, в тому числі в умовах особливого періоду, але при прийнятті постанови № 542 від 15.08.2024 відповідачем не було дотримано процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, грубо порушено норми права щодо кваліфікацій дій ОСОБА_4 , строків у межах яких могло бути накладено стягнення та розмірів такого стягнення, а суд при розгляді справ даної категорії в силу ст. 286 КАС України не наділений повноваженнями змінювати правову кваліфікацію дій особи, виключати частину обвинувачення з того обвинувачення, що було сформульовано суб`єктом уповноваженим на прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, то наявними є підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Станом на дату розгляду справи судом сплив строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних правопорушень, оскільки 05.11.2024 сплив тримісячний строк з дня виявлення триваючого правопорушення (щодо порушень що мали місце після 19.05.2024), адже триваюче правопорушення було виявлено 05.08.2024, коли було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, керуючись ч.7 ст. 38, п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за справою про адміністративне правопорушення № 542 від 15.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Березюк