Справа № 460/10092/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2024 року м. Рівне №460/10092/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача викладену у формі листа №1488/5/2766 від 13.06.2024, щодо невиплати добових за час перебування у відрядженні з 29.09.2022 по 18.03.2023 та компенсації за проживання за цей період та зобов`язання відповідача здійснити належні виплати у сумі 126930,00 грн, з яких 75330,00 грн - витрати на проживання та 51600,00 грн - добові.

Ухвалою суду від 04.09.2024 визнано причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлено пропущений строк звернення; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 06.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про витребування доказів.

Згідно з позовною заявою, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що з 29.09.2022 по 18.03.2023 (172 дні) він перебував у відрядженні. Оскільки, проживанням та харчуванням не забезпечувався, то звернувся з рапортом щодо виплат належної компенсації за проживання в м.Києві та відрядних (добових), однак відповідач листом №1488/5/2766 від 13.06.2024 відмовив у таких виплатах. Вказує, що понесені витрати на проживання у сумі 75330,00 грн підтверджуються належними документами, а тому відмова відповідача є протиправною. При цьому, зазначає, що добові складають 51600,00 у повній відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98. За наведеного, просить позов задовольнити повністю.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач позов не визнає. Звертає увагу, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин. Вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 направлено запит від 01.06.2024 №1488/5/2586 до Державного агентства розвитку туризму з проханням надати інформацію про те, чи здійснювала ФОП ОСОБА_2 у період з 01.09.2022 по 01.03.2023 офіційну реєстрацію готелю (апарт. Солом`янський район м. Київ) та чи видавалося даному суб`єкту господарювання свідоцтво про встановлення категорій об`єктам. За результатами розгляду вказаного запиту, військовою частиною НОМЕР_1 отримано офіційну відповідь від Державного агентства розвитку туризму від 03.06.2024 №793//4-24, в якій зазначено, що у Реєстрі відсутні відомості щодо отримання ФОП ОСОБА_2 свідоцтва про встановлення категорії готелю апарт. Солом`янський район м. Київ. Зважаючи на те, що ФОП не здійснювала офіційної реєстрації готелю у Державному агентстві розвитку туризму та подані позивачем первинні розрахункові документи за проживання не відповідають вимогам нормативно-правових актів, відсутні правові підстави щодо відшкодування за наявними документами від даного суб`єкта господарювання грошової компенсації за проживання у готелі під час його перебування у відрядженні у м. Київ у сумі 75330,00 грн. Зауважує, що військовою частиною НОМЕР_2 згідно вимог керівних документів було виписано атестат на продовольство №83 від 28.09.2022. Відповідно до абзаців 2, 4 пункту 1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 №402, позивач мав право на отримання триразового харчування, або на отримання грошової компенсації замість норми харчування, або повсякденного набору сухих продуктів під час перебування у службовому відрядженні в Управлінні по роботі з сержантським складом Збройних Сил України (місто Київ). Оскільки, в порушення вимог абзаців 1, 2, 3, 4 пункту 1.10 цього Положення, Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України не видало наказу про зарахування на продовольче забезпечення позивача на підставі наявних посвідчення про відрядження та атестату на продовольство №83 від 28.09.2022, то вважає, що належним відповідачем щодо відшкодування позивачу добових у сумі 51600,00 грн буде в даному випадку Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України (місто Київ, ). Зазначає, що проведеним аналізом поданих документів встановлено, що у Посвідченні про відрядження від 29.09.2022 №776 у графі «Вибув із» відсутній підпис уповноваженої особи Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України, що є порушенням вимог пунктів 19, 20 Інструкції про відрядження, у зв`язку із чим відсутні підстави для здійснення виплат грошових коштів на підставі зазначеного неналежно оформленого посвідчення про відрядження із доданими документами. За наведеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у спірні періоди проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Військова частина НОМЕР_2 перебуває на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2022 №197, на підставі окремого доручення Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.09.2022, ОСОБА_1 вибув у відрядження до Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України м. Київ 29.09.2022.

Згідно з витягом з наказу начальника Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України від 03.10.2022 №81, ОСОБА_1 прибув у службове відрядження з 30.09.2022, терміном на 25 діб з 30.09.2022 по 24.10.2022. Підстава: рішення Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.09.2022 №39649/С, посвідчення про відрядження від 29.09.2022 №776.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.10.2022 №226, на підставі рапорту від 24.10.2022 №351/577, ОСОБА_1 продовжено термін відрядження до Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України з 28.10.2022 до окремого доручення.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 19.03.2023 №77, ОСОБА_1 прибув з відрядження з Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України м. Київ і приступив до виконання службових обов`язків 19.03.2023.

Фізичної особою-підприємцем ОСОБА_2 для одержувача ОСОБА_1 (відрядження) було виписано (готівкова оплата апарт. Солом`янський район м.Київ):

рахунок-фактуру №3009/01 від 29.09.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (29-30.09.2022) на суму 450,00 грн (розрахункова величина доба (низький сезон), 1д х 450,00 грн);

рахунок-фактуру №0110/01 від 30.09.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.10-31.10.2022) на суму 13500,00 грн (розрахункова величина доба (середній сезон), 30д х 500,00 грн, зі знижкою 10% - 1500,00 грн);

рахунок-фактуру №0111/01 від 31.10.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.11-30.11.2022) на суму 14355,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 29д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1585,00 грн);

рахунок-фактуру №0112/01 від 30.11.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.12-31.12.2022) на суму 14850,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 30д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1650,00 грн);

рахунок-фактуру №0101/01 від 08.01.2023 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (08.01-31.01.2023) на суму 11385,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 23д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1265,00 грн);

рахунок-фактуру №0102/01 від 31.01.2023 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.02-28.02.2023) на суму 13365,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 27д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1485,00 грн);

рахунок-фактуру №0103/01 від 28.02.2023 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.03-16.03.2023) на суму 7425,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 15д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 825,00 грн).

Загальна сума за вказане проживання становить 75330,00 грн.

На підставі вказаних рахунків на оплату ФОП ОСОБА_2 виписано:

квитанцію до прибуткового касового ордера №3009/01 від 29.09.2022 на суму 450,00 грн;

квитанцію до прибуткового касового ордера №0110/01 від 30.09.2022 на суму 13500,00 грн;

квитанцію до прибуткового касового ордера №0111/01 від 31.10.2022 на суму 14355,00 грн;

квитанцію до прибуткового касового ордера №0112/01 від 30.11.2022 на суму 14850,00 грн;

квитанцію до прибуткового касового ордера №0101/01 від 08.01.2023 на суму 11385,00 грн;

квитанцію до прибуткового касового ордера №0102/01 від 31.01.2023 на суму 13365,00 грн;

квитанцію до прибуткового касового ордера №0103/01 від 28.02.2023 на суму 7425,00 грн.

Згідно з довідкою про забезпечення (незабезпечення) харчуванням у військовій частині від 19.03.2023 №351/268, яка видана Управлінням по роботі з сержантським складом Збройних Сил України, ОСОБА_1 з 29.09.2022 по 19.03.2023 не забезпечувався триразовим харчуванням (обідами).

19.03.2023 позивач подав рапорт командиру Військової частини НОМЕР_2 про здійснення грошової виплати за проживання у м.Києві та відрядні.

У позовній заяві зазначено, що такий рапорт залишився без відповіді та реагування. Матеріали справи зворотнього не містять.

Відповідно до довідки від 26.04.2024 №351/268, яка видана Управлінням по роботі з сержантським складом Збройних Сил України, ОСОБА_1 з 29.09.2022 по 18.03.2023 не отримував жиле приміщення (постійне, службове, штатно-посадове, гуртожиток) у гарнізоні міста Київ.

08.05.2024 позивач повторно подав рапорт на здійснення відшкодувань до Військової частини НОМЕР_1 (керівництво бригади, в структуру якої входить Військова частина НОМЕР_2 ).

Листом від 13.06.2024 №1488/5/2766 Військова частина НОМЕР_1 , у відповідь на рапорт від 16.05.2024, відмовила ОСОБА_1 у виплаті добових за час перебування у відрядженні з 29.09.2022 по 18.03.2023 та компенсації за проживання за цей період. Відповідач вказав, що від Державного агентства розвитку туризму отримано офіційну відповідь від 03.06.2024 №793//4-24, в якій зазначено, що у Реєстрі відсутні відомості щодо отримання ФОП ОСОБА_2 свідоцтва про встановлення категорії готелю апарт. Солом`янський район м. Київ. Зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_2 не здійснювала офіційної реєстрації готелю, то відсутні правові підстави щодо відшкодування за наявними документами від даного суб`єкта господарювання грошової компенсації за проживання у готелі під час перебування у відрядженні у м. Київ. Щодо виплат добових, зазначено, що було виписано атестат на продовольство №83 від 28.09.2022, тому відповідно до абзаців 2, 4 пункту 1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 №402, позивач мав право на отримання триразового харчування, або на отримання грошової компенсації замість норми харчування, або повсякденного набору сухих продуктів під час перебування у службовому відрядженні в Управлінні по роботі з сержантським складом Збройних Сил України (місто Київ).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на заробітну плату не нижчу ніж визначено законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 6 статті 14 Закону №2011-XII при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особливості направлення військовослужбовців Збройних Сил України у відрядження в межах України та механізм відшкодування витрат на відрядження визначається Інструкцією про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 №105 (далі Інстукція №105).

Відрядження - направлення військовослужбовців Збройних Сил України (далі - військовослужбовці) за наказом командира (начальника, керівника) на певний строк в інший населений пункт для виконання службових завдань поза місцем постійної (тимчасової) дислокації військової частини (підрозділу) (п. 2 Інструкції №105).

На підставі наказу про направлення у відрядження військовослужбовцям оформлюється у встановленому порядку посвідчення про відрядження (п. 3 Інструкції №105).

Відповідно до пункту 6 Інструкції №105 військова частина (установа, організація), що відряджає військовослужбовця, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час відрядження (авансом). Аванс відрядженому військовослужбовцю перераховується в безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.

Аванс може видаватися готівкою військовослужбовцям, яких у відрядження направляє військова частина (установа, організація), на яку законодавством покладено завдання і повноваження з розвідувальної, контррозвідувальної та оперативно-розшукової діяльності.

Як встановлено судом, не є спірним той факт, що з 29.09.2022 по 18.03.2023 ОСОБА_1 перебував у відрядженні в Управлінні по роботі з сержантським складом Збройних Сил України м. Київ.

За правилами пункту 9 Інструкції №105 підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.

При цьому, за визначенням пункту 10 Інструкції №105, окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням).

Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту.

Пунктом 11 Інструкції №105 встановлено, що за кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98.

Пунктом 12 Інструкції №105 визначено, що військова частина (установа, організація) за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрат на найм житлового приміщення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98, витрати відрядженим військовослужбовцям на найм житлового приміщення з розрахунку вартості одного місця в готелі (мотелі), іншому житловому приміщенні за кожну добу такого проживання з урахуванням включених до рахунків на оплату вартості проживання витрат на користування телефоном, холодильником, телевізором та інших витрат.

Витрати на харчування, вартість якого включена до рахунків на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях або до проїзних документів, оплачуються відрядженим військовослужбовцем за рахунок добових витрат.

Витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення, відшкодовуються з дозволу командира (начальника, керівника) згідно з оригіналами підтвердних документів. Зазначені витрати не є надміру витраченими коштами.

За правилами пункту 17 Інструкції №105 відрядженому військовослужбовцю перед від`їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної на оплату проїзду, найм житлового приміщення і добові витрати. Після повернення з відрядження військовослужбовець зобов`язаний до закінчення п`ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню військовослужбовцем до каси або зарахуванню на відповідний рахунок у встановленому законодавством порядку. Разом із звітом подаються документи в оригіналі, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат. Якщо військовослужбовець отримав аванс на відрядження і не виїхав, він повинен протягом трьох банківських днів з дня прийняття рішення про відміну поїздки повернути до каси зазначені кошти.

Згідно з пунктом 18 Інстукції №105 витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, документів в оригіналі, що підтверджують факт проживання (надання послуг з розміщення), отриманих з готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого військовослужбовця, у тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

Витрати, понесені у зв`язку з відрядженням, не підтверджені відповідними документами (крім добових витрат), військовослужбовцю не відшкодовуються.

Відповідно до пункту 19 Інстукції №105 забороняється здійснювати виплату добових та відшкодовувати витрати на найм житлового приміщення за посвідченнями про відрядження, виданими з порушенням порядку їх оформлення.

Згідно з пунктом 20 Інстукції №105 виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них). Відмітки засвідчуються підписом та гербовою печаткою.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» від 02.02.2011 №98 (далі постанова №98) затверджено суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, згідно з додатком 1.

Пунктом 2 постанови №98 установлено, що в разі коли працівники, відряджені за кордон, за умовами запрошення безоплатно забезпечуються харчуванням стороною, яка приймає, або коли працівники, відряджені в межах України для участі у переговорах, конференціях, симпозіумах з питань, що стосуються основної діяльності підприємства, установи та організації, які відряджають працівників, за умовами запрошення безоплатно забезпечуються харчуванням організаторами таких заходів, добові витрати відшкодовуються у розмірах, що визначаються у відсотках сум добових витрат для відповідної держави згідно з додатком 1 до цієї постанови, зокрема 80 відсотків при одноразовому, 55 відсотків - дворазовому, 35 відсотків - триразовому харчуванні.

Витрати на найм житлового приміщення під час відрядження відшкодовуються за наявності оригіналів підтвердних документів (далі - підтвердні документи).

Витрати на харчування, вартість якого включена до рахунків на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях або до проїзних документів, оплачуються відрядженим працівникам за рахунок добових витрат.

Підприємства, установи та організації, що направляють працівників у відрядження, забезпечують їх коштами як аванс для здійснення поточних витрат (у межах України - у національній валюті, за кордон - у валюті держави, до якої відряджається працівник, або у доларах США/євро, або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку, встановленим на день подання уповноваженому банку розрахунку витрат на відрядження). Аванс перераховується на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток, або рахунок підприємства, установи, організації, що направляють працівника у відрядження, операції за яким можуть здійснюватися з використанням корпоративних платіжних карток (п. 5 постанови №98).

Додатком 1 до постанови №98 визначено суми витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів. Так, сума добових витрат в Україні становить 300 грн, а гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу (не більш як) 900 грн.

Позивачем на підтвердження витрат на проживання було надано виписані ФОП ОСОБА_2 для одержувача ОСОБА_1 (відрядження; готівкова оплата апарт. Солом`янський район м.Київ):

рахунок-фактуру №3009/01 від 29.09.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (29-30.09.2022) на суму 450,00 грн (розрахункова величина доба (низький сезон), 1д х 450,00 грн);

рахунок-фактуру №0110/01 від 30.09.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.10-31.10.2022) на суму 13500,00 грн (розрахункова величина доба (середній сезон), 30д х 500,00 грн, зі знижкою 10% - 1500,00 грн);

рахунок-фактуру №0111/01 від 31.10.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.11-30.11.2022) на суму 14355,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 29д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1585,00 грн);

рахунок-фактуру №0112/01 від 30.11.2022 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.12-31.12.2022) на суму 14850,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 30д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1650,00 грн);

рахунок-фактуру №0101/01 від 08.01.2023 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (08.01-31.01.2023) на суму 11385,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 23д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1265,00 грн);

рахунок-фактуру №0102/01 від 31.01.2023 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.02-28.02.2023) на суму 13365,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 27д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 1485,00 грн);

рахунок-фактуру №0103/01 від 28.02.2023 на замовлення: надання послуг тимчасового проживання (01.03-16.03.2023) на суму 7425,00 грн (розрахункова величина доба (високий сезон), 15д х 550,00 грн, зі знижкою 10% - 825,00 грн).

Таким чином, вищенаведені суми проживання за добу не перевищують граничну суму витрат на найм житлового приміщення за добу (900 грн) у відповідності до додатку 1 до постанови №98.

На підставі вказаних рахунків на оплату ФОП ОСОБА_2 виписано квитанції до прибуткового касового ордера: №3009/01 від 29.09.2022 на суму 450,00 грн, №0110/01 від 30.09.2022 на суму 13500,00 грн, №0111/01 від 31.10.2022 на суму 14355,00 грн, №0112/01 від 30.11.2022 на суму 14850,00 грн, №0101/01 від 08.01.2023 на суму 11385,00 грн, №0102/01 від 31.01.2023 на суму 13365,00 грн, №0103/01 від 28.02.2023 на суму 7425,00 грн.

Вказані квитанції виписані у відповідності до додатку 2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті України.

Суд вважає за необхідне вказати, що за визначенням статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

В свою чергу, відповідно до пункту 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148, приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання.

Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Касири (особи, які виконують їх функції) під час роботи з готівкою керуються правилами визначення платіжних ознак та обміну банкнот, розмінних та обігових монет національної валюти України.

Тобто, надані позивачем документи відповідають змісту розрахункового документу визначеного Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України. Тому, відповідно до пункту 9 Інструкції №105 є тими підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат на проживання.

Саме вищезазначені документи, які подані позивачем мають відповідну юридичну силу та доказовість.

Отже, понесені позивачем витрати на проживання підтверджуються належним копіями первинних фінансових документів.

За наведеного, суд відхиляє доводи відповідача з даного приводу.

Більше того, суд вважає безпідставним покликання відповідача про те, що оскільки відсутні відомості щодо отримання ФОП ОСОБА_2 свідоцтва про встановлення категорії готелю апарт. Солом`янський район м. Київ, то відсутні правові підстави щодо відшкодування за наявними документами від даного суб`єкта господарювання грошової компенсації за проживання у готелі під час перебування у відрядженні у м. Київ.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є комплексне обслуговування об`єктів (81.10), а також здійснює діяльність за КВЕД: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.

Разом з тим, у відповідності до пункту 12 Інструкції №105 витрати відрядженим військовослужбовцям відшкодовуються за найм житлового приміщення з розрахунку вартості одного місця в готелі (мотелі), іншому житловому приміщенні за кожну добу такого проживання.

Тобто, суд наголошує, що вищенаведеними нормами передбачено відшкодування витрат за проживання в іншому житловому приміщенні, а не лише в готелі, як вважає відповідач.

У сукупності вищенаведеного, суд дійшов висновку, що витрати на проживання підтверджені належними доказами, а отже підлягають відшкодуванню позивачу у загальній сумі 75330,00 грн.

Щодо вішкодування добових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідач вказує, що у Посвідченні про відрядження від 29.09.2022 №776 у графі «Вибув із» відсутній підпис уповноваженої особи Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України (місто Київ, ), що є порушенням вимог пунктів 19, 20 Інструкції про відрядження, у зв`язку із чим відсутні підстави для здійснення виплат грошових коштів позивачу.

Судом встановлено, що у Посвідченні про відрядження від 29.09.2022 №776 містяться відмітки про те, що позивач: 29.09.2022 вибув із в/ч НОМЕР_2 (міститься підпис скріплений гербовою печаткою), 30.09.2022 прибув в УРСС (міститься підпис скріплений гербовою печаткою), 19.03.2023 вибув із УРСС (скріплено гербовою печаткою), 19.03.2023 прибув в в/ч НОМЕР_2 (міститься підпис скріплений гербовою печаткою).

Згідно з пунктом 20 Інстукції №105 виплата добових та відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюються за наявності на посвідченні про відрядження засвідчених печаткою відміток про дати прибуття військовослужбовця в пункт (пункти) відрядження та вибуття з нього (з них).

Відмітки засвідчуються підписом та гербовою печаткою:

в апараті Міністерства оборони України керівника структурного підрозділу Міністерства оборони України або його заступника;

в органах військового управління, безпосередньо підпорядкованих Головнокомандувачу Збройних Сил України,- керівника органу військового управління, безпосередньо підпорядкованого Головнокомандувачу Збройних Сил України, або його заступника;

у Генеральному штабі Збройних Сил України керівника структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України або його заступника;

в інших органах військового управління керівника органу військового управління або його заступника;

у з`єднанні командира з`єднання або його заступника;

у військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях командира (начальника, керівника) військової частини (військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, установи, організації) або його заступника;

в установах, організаціях, на підприємствах та інших органах державної влади посадової особи, яка має право засвідчувати документи гербовою печаткою.

Таким чином, відмітки засвідчуються підписом вищенаведених відповідальних осіб.

Недотримання відповідальною особою правил заповнення посвідчення про відрядження, не може мати негативні наслідки для позивача, а отже й не може впливати на його особисті права.

Суд наголошує, що запис про вибуття 19.03.2023 із УРСС скріплено гербовою печаткою Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України (). За таких обставин, відсутність підпису уповноваженої особи не може позбавити позивача права на вішкодування добових витрат.

В свою чергу, за визначенням пункту 10 Інструкції №105, окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням).

Відповідно до абзацу 11 пункту 24 Інструкції №105 виплата добових військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави, а також за період, коли відрядженому здійснюються польові виплати (морське грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 1.10. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністерства Оборони України від 09.12.2002 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2002 року за № 992/7280 (зі змінами) військовослужбовці, які прибули у військову частину, зараховуються на продовольче забезпечення наказом командира військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування на продовольче забезпечення є атестат на продовольство, а також припис або посвідчення про відрядження, або відпускний квиток військовослужбовця.

Атестат на продовольство є документом, який засвідчує, до якого числа і за якими нормами військовослужбовець або військова команда (підрозділ) забезпечені харчуванням (грошовою компенсацією замість норми харчування, повсякденним набором сухих продуктів).

Атестат дає право військовослужбовцю, військовій команді (підрозділу) на отримання харчування або грошової компенсації замість норми харчування, або повсякденного набору сухих продуктів як на новому місці служби військовослужбовця, так і під час перебування у службовому відрядженні, у відпустці і на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я Збройних Сил України.

Судом встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_2 було виписано ОСОБА_1 атестат на продовольство №83 від 28.09.2022. Однак, відсутній наказ начальника Управління по роботі з сержантським складом Збройних Сил України про зарахування позивача на продовольче забезпечення.

Суд наголошує, що згідно з довідкою про забезпечення (незабезпечення) харчуванням у військовій частині від 19.03.2023 №351/268, яка видана Управлінням по роботі з сержантським складом Збройних Сил України, ОСОБА_1 з 29.09.2022 по 19.03.2023 не забезпечувався триразовим харчуванням (обідами).

Отже, ОСОБА_1 , в силу вищенаведених законодавчих приписів та встановлених обставин, має право на вішкодування добових витрат.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 6 Інструкції №105 військова частина (установа, організація), що відряджає військовослужбовця, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час відрядження (авансом).

Не є спірним у даній справі, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні у відповідача Військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, відповідач помилково зазначає, що відшкодування позивачу добових у сумі 51600,00 грн належить здійснити Управлінню по роботі з сержантським складом Збройних Сил України.

Як вже зазначалось судом, відповідно до додатку 1 до постанови №98 сума добових витрат в Україні становить 300 грн.

Оскільки, позивач перебував у відрядженні з 29.09.2022 по 18.03.2023 (172 дні), що не заперечується відповідачем, то такі витрати в даному випадку складають 51600,00 грн (з розрахунку 300 х 172).

З урахуванням 75330,00 грн витрат на проживання, загальна сума становить 126930,00 грн.

Інші доводи відповідача спростовуються встановленими обставинами справи та нормами чинного законодавства.

Щодо зазначення відповідачем у відзиві про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин, суд наголошує таке.

Ухвалою суду від 04.09.2024 визнано причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлено пропущений строк звернення. Суд виходив з того, що позивачем заявлено про поновлення строку, оскільки він є діючим військовослужбовцем та очікував на сплату заборгованості.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (див. рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (див. рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

У сукупності вищенаведеного, суд дійшов висновку, що за наявності документально підтверджених витрат на відрядження, відповідач порушив право ОСОБА_1 на відшкодування добових та коштів витрачених на проживання.

Отже, відмова відповідача викладена у формі листа від 13.06.2024 №1488/5/2766, щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації сум добових витрат та витрат на проживання за час перебування у відрядженні з 29.09.2022 по 18.03.2023, у сумі 126930,00 грн, з яких 75330,00 грн витрати на проживання та 51600,00 грн добові, є протиправною.

Згідно із чч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Оскільки, судом встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється, адже згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а заяв про понесення інших судових витрат до суду не надходило.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації сум добових витрат та витрат на проживання за час перебування у відрядженні з 29.09.2022 по 18.03.2023, у сумі 126930,00 грн, з яких 75330,00 грн - витрати на проживання та 51600,00 грн - добові.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації сум добових витрат та витрат на проживання за час перебування у відрядженні з 29.09.2022 по 18.03.2023 у сумі 126930,00 грн, з яких 75330,00 грн - витрати на проживання та 51600,00 грн - добові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Н.В. Друзенко