Справа № 295/4436/24
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4436/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Савченко Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Єсіна П.С.

представників відповідача Яремчук Л.М., Ярошенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Єсіним Павлом Сергійовичем, до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Єсін П.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ДП 18 №002597 від 15.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що відповідно до зазначеної постанови позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 2.1 «а», 2.1 «б» Правил дорожнього руху, а саме не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник позивача в позові посилається на те, що Правил дорожнього руху позивач не порушував і адміністративне правопорушення не вчиняв. Зазначає, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебував в автомобілі, проте не керував ним, у патрульних поліцейських відсутні докази, які підтверджують, що він вчинив адміністративне правопорушення.

Адвокат Єсін П.А. зауважує, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також представник позивача посилається на те, що патрульні поліцейські порушили процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, позбавили ОСОБА_1 права на ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, не відклали на вимогу представника позивача її розгляд.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22.04.2024 представник відповідача Яремчук Л.М. направила заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с.24-25,29), посилаючись на те, що позовна заява підписана та подана до суду адвокатом Єсіним П.А., який не мав права її підписувати, оскільки договір позивача з адвокатом укладений лише щодо розгляду справи про адімністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

26.04.2024 адвокат Єсін П.С. направив заперечення щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.37), в якому вказав, що помилково до позовної заяви долучив договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАп. Зазначив, що 26.03.2024 між ним та ОСОБА_1 укладені два договори про надання адвокатських послуг, один стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп, інший - передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на підтвердження викладеного долучив копію зазначеного договору (а.с. 38-39).

29.04.2024 представник відповідача Ярошенко О. направила відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала (а.с. 43-47). В обґрунтування заперечень вказала, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно, із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача.

Зауважила, що згідно постанови серії ДП18 №002597 громадянин ОСОБА_1 15.03.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Представник ОСОБА_3 вказала, 05.03.2024 від ОСОБА_4 надійшла заява з проханням вжити заходи до водія автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , який вчинив відносно нього неправомірні дії, а саме блокував проїзд, намагався підрізати та бив по склу. По прибуттю на місце події працівниками поліції був зупинений транспортний засіб марки «Тойота», в салоні якого перебували працівники поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , з транспортного засобу зі сторони водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 , який повідомив, що транспортним засобом керував ОСОБА_6 , пояснив, що вони пересіли перед спілкуванням з поліцейськими. Оскільки позивач вийшов в автомобіля з водійського місця, в поліцейських не було сумнівів щодо особи, яка керувала транспортним засобом. Намагаючись уникнути адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, повідомив, що він є працівником поліції, на вимогу поліції документи для огляду не надав.

Працівниками поліції було опитано заявника ОСОБА_7 , який підтвердив, що саме керманич транспортного засобу марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , вчиняв відносно нього неправомірні дії, натомість до позовної заяви долучені пояснення ОСОБА_4 , які містять діаметрально протилежні покази, в яких він вказує, що саме він підрізав автомобіль марки «Тойота», застосувавши екстренне гальмування.

Представник ОСОБА_3 вказала, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксоване патрульним поліцейським на нагрудний портативний відеореєстратор, який додається до оскаржуваної постанови.

Крім того, представник відповідача зазначила, що відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача долучила компакт-диски з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських (а.с. 64).

Крім того, представник ОСОБА_8 звертала увагу, що поведінка ОСОБА_1 та іншого пасажира автомобіля ОСОБА_5 після зупинки транспортного засобу не була гідною поведінки поліцейських.

17.06.2024 здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; визнано обов`язковою явку в судові засідання для надання особистих пояснень позивача ОСОБА_1 (а.с.74).

В судових засіданнях 19.09.2024 та 11.11.2024 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що вони втрьох - він, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повертались з м. Києва, за кермом автомобіля весь час перебував ОСОБА_2 , коли вони побачили, що автомобіль патрульних поліцейських надав знак, що необхідно зупинитись, після зупинки транспортного засобу, вони з ОСОБА_2 помінялись місцями, останній пересів на заднє пасажирське місце, а він на місце водія. Вони з ОСОБА_11 помінялись місцями з метою швидше пройти перевірку з патрульними поліцейськими, оскільки сам ОСОБА_12 є працівником поліції. Після зупинки автомобіля він неодноразово вказував, що не керував транспортним засобом, ОСОБА_2 підтверджував, що за кермом був саме він, пасажир ОСОБА_5 також зазначив, що керманичем був ОСОБА_2 , натомість їх покази залишились поза увагою працівників поліції.

Адвокат Єсін П.С. позовну заяву підтримав, постанову відносно ОСОБА_1 просив скасувати, як незаконну, вважає, що працівники поліції не надали докази керування позивачем автомобілем, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представники відповідача ОСОБА_13 , ОСОБА_8 в судових засіданнях просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказували, що під час зупинки транспортного засобу з місця для водія виходив ОСОБА_1 , що підтверджується змістом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, а відтак у патрульних поліцейських було достатньо підстав вважати, що під час руху автомобілем "Тойота" керував саме він. Версію з обміном місцями пасажиром та водієм вважають абсурдною, що має на меті уникнути від притягнення до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 15.03.2024 заступник командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП Ковальов В.П. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 002597, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7, 48).

Згідно вказаної постанови громадянин ОСОБА_1 , 05.03.2024 близько 02 год 07 хв у м. Житомирі по вул. Київське шосе, 37, керував автомобілем марки "Тойота", номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив на вимогу працівників поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1 «а», 2.1 «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши учасників судового розгляду, покази свідків, оглянувши надані відеозаписи, суд дійшов такого висновку.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.1 «б» Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту витягу з реєстраційної картки вбачається, що о 02-00 год 05.03.2024 на лінію "102" надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_4 про те, що в м. Житомирі по вул. Київське шосе водій авто марки "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_1 , підрізає, ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, заявник зупинився і не може рухатись далі (а.с. 62).

Матеріалами справи підтверджується, не заперечувалось сторонами, що по приїзду наряду працівників поліції за викликом ОСОБА_4 , зі сторони місця для водія з транспортного засобу марки "Тойота", який був припаркований на узбіччі дороги, вийшов ОСОБА_1 , зокрема, змістом відеозапису з бодікамери працівника поліції Журба 475817.

Разом з тим, зі змісту відеозаписів з бодікамер патрульних поліцейських, наданих представником відповідача, судом не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час його руху і що одразу після його зупинки зі сторони водійського сидіння вийшов саме позивач. На відеозаписі зафіксовано, що транспортний засіб марки "Тойота" знаходиться на узбіччі дороги в нерухомому стані, в цей час ОСОБА_1 виходить з автомобіля зі сторони водія. Протягом всього часу складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 та інші пасажири автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували, що позивач був за кермом транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні 11.11.2024 в якості свідка ОСОБА_2 вказав, що 05.03.2024 він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на автомобілі марки «Тойота» повертались з міста Києва. Транспортним засобом керував він. Рухаючись в напрямку м. Житомира, їх підрізав водій транспортного засобу марки «Ягуар», вподальшому вони підрізали його, через незначний проміжок часу, їх автомобіль був зупинений працівниками поліції, який рухався в зустрічному напрямку, а проблисковими маячками надали знак зупинитись, що він і зробив і на узбіччі чекали, поки під`їдуть праціники поліції. ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні. За цей час поки під`їхали працівники поліції, вони вирішили помінятись місцями з ОСОБА_1 , оскільки позивач є працівником поліції, міг пред`явити відповідне посвідчення і вони вважали, що ця обставина допоможе пройти перевірку, оскільки вони рухались під час комендантської години. В цей же день, повертаючись з Києві, їх вже зупиняли працівники поліції, перевірка тривала понад півгодини, вони спочатку не знали, що дана зупинка трансортного засобу була обумовлена тим, що ОСОБА_14 викликав поліцію. Зауважив, що протягом всього часу спілкування з працівниками поліції він наголошував, що саме він керував автомобілем, а не ОСОБА_1 Автомобіль належить його знайомому Кобернику, машина була в його користуванні, реєстраційні документи також перебували в нього. Наполягав, що саме він керував транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні 11.11.2024 в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що керуючи автомобілем марки «Ягуар» 05.03.2024 у зв`язку з тим, що він відволікся на телефон, він на трасі підрізав транспортний засіб марки «Тойота», який вподальшому почав його наздоганяти та підрізати. Через певний проміжок часу вказане авто перегородило рух його автомобілю, зупинившись попереду, з нього вибігло троє осіб чоловічої статі, виявляли обурення, стукали по машині, але він двері і вікно не відчинив, з машини не вийшов. З місця водія виходив високий чоловік, який мав бороду. Через деякий час автомобіль марки «Тойота» знову його наздогнав і зупинився, з заднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 , підійшов до його автомобіля і намагався з ним поговорити, проте він не відкрив вікно. Надавши оцінку ситуації, що водій автомобіля "Тойота" двічі його підрізав, чоловіки з автомобіля поводили себе агресивно, їх було троє, він вирішив зателефонувати на лінію "102" і викликати поліцію. Вподальшому вони були зупинені працівниками поліції, які приїхали на його виклик. Працівникам поліції він пояснював ситуацію, яка склалалась, письмові пояснення в нього не відбирались, в усних поясненнях він також не вказував, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки "Тойота". Чому поліцейський ОСОБА_15 в рапорті зазначив, що він вказував, що автомобілем керував ОСОБА_1 йому невідомо, він пояснити не може. В той час, коли його автомобіль був двічі підрізаний водієм автомобіля "Тойота", він зупинявся попереду його автомобіля, з місця водія виходив високий, кремезний чоловік, більше схожий на ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 (на той час він не знав його прізвища) виходив з заднього пасажирського сидіння. Звідки виходив ОСОБА_1 після зупинки автомомбіля працівниками поліції він не бачив, оскільки транспортний засіб був позаду нього.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що одночасно з винесенням постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП в цей же день і в цьому ж місці за наведених обставин відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.49).

Згідно з постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.06.2024 по справі № 296/2571/24, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 82-84).

Зі змісту постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 26.06.2024 вбачається, що суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки на підставі досліджених доказів судом не було встановлено, що позивач керував транспортним засобом.

За правилами ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем даного правопорушення є недоведеним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає, що відповідач не надав переконливих, поза розумним сумнівом доказів на підтвердження факту вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в оспорюваній постанові.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він не керував транспортним засобом.

З наданого відеозапису, відзиву на позовну заяву та долучених до нього документів вбачається, що транспортний засіб марки «Тойота» не був безпосередньо зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, що одразу після його зупинки зі сторони місця для водія вийшов ОСОБА_1 , відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Суд звертає увагу, що під час оформлення адміністративних матеріалів позивач одразу заперечував факт керування транспортним засобом, при цьому, не дивлячись на те, що оформлення матеріалів тривало понад дві години, патрульні поліцейські не встановили та не перевірили, хто є власником транспортного засобу, письмово не були відібрані пояснення у всіх присутніх свідків, в тому числі водія ОСОБА_4 , хоча позивач заперечував факт керування.

З відеозапису, долученого до справи встановлено, що в транспортному засобі, окрім ОСОБА_1 , перебували ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , натомість у жодного з них також не були відібрані письмові пояснення.

З досліджених судом доказів не встановлено, що на місці зупинки транспортних засобів у водія автомобіля "Ягуар" Омецінського А. відбирались письмові пояснення і що він вказав, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 , на що посилалась представник відповідача у відзиві на позовну заяву і в судовому засіданні, оскільки такі письмові пояснення відсутні.

Зі змісту заяви, відібраної у ОСОБА_4 05.03.2024, яка була надана представником відповідача безпосередньо в судовому засіданні 11.11.2024, судом не встановлено, що він вказував на особу водія, яка керувала транспортним засобом марки "Тойота", а лише зазначено, що водій цього автомобіля двічі його підрізав, таким чином чинить йому перешкоди в русі.

Судом не встановлено розбіжностей в поясненнях ОСОБА_4 , які він давав працівникам поліції під час оформлення матеріалів, та в показах, які він надавав в судовому заіданні, на що посилалась представник відповідача. Крім того, зі змісту відеозаписів судом також не встановлено, що працівники поліції з`ясовували в ОСОБА_4 , хто керував транспортним засобом марки "Тойота".

Водночас, суд відхиляє наданий стороною позивача відеозапис, на підтвердження того, що позивач і ОСОБА_6 помінялись місцями в автомобілі, оскільки з його змісту не вбачаються такі обставини (а.с. 73).

Також не заслуговують на увагу доводи представника позивача, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено право позивача на ознайомлення з матеріалами та не було відкладено розгляд справи за заявою представника позивача.

Суд наголошує, що подія мала місце 05.03.2024, за клопотанням позивача розгляд справи був відкладений, призначений 15.03.2024, про що позивач був завчасно повідомлений (а.с. 58-59) з дотриманням строку, передбаченого нормами КУпАП, матеріали були розглянуті і постанова відносно ОСОБА_1 була винесена 15.03.2024.

Заяву про ознайомлення з матеріалами справи представник позивача подавав 11.03.2024, сторона позивача мала достатньо часу для підготовки до розгляду матеріалів, таким чином судом не встановлено порушення процедури розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, яке б призвело до порушення прав позивача.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, будучи працівником поліції, тобто службовою особою зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту наданого представником відповідача відеозапису судом встановлено, що під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, яке тривало понад дві години, ОСОБА_1 та інші присутні з транпортного засобу марки "Тойота", поводили себе вкрай грубо та зухвало, використовували нецензурну лексику, сперечались з працівниками патрульної поліції, які виконували службові обов`язки, що є неприйнятним.

Підсумовуючи викладене, встановивши фактичні обставини справи, які підтверджені доказами, беручи до уваги покази свідків, які суд оцінив на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності у взаємозв`язку і в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що відповідач не надав беззаперечних доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, не довів поза розумним сумнівом правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. 77 КАС України, а відтак суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесена заступником командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП Ковальова В.П. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Не підлягає до задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_13 про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вона подана представником позивача, який не підтвердив свої повноваження, оскільки представник позивача діє на підставі договору про надання адвокатських послуг від 06.03.2024 (а.с. 38-39), що відповідає положенням КАС України.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №002597 від 15.03.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Єсін Павло Сергійович, робоча адреса: м. Житомир, вул. Басейна, 2-а,оф. 5.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя О.В. Стрілецька