Справа № 460/11747/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2024 року м. Рівне №460/11747/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні розрахунку пенсії на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком, з 19 квітня 2024 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник, за 2021 рік, 2022 та 2023 роки, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою суду від 04.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. З 19 квітня 2024 року йому пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак без застосування середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник, за 2021-2023 роки. Листом від 16.08.2024 відповідач відмовив у такому перерахунку. Позивач вважає, що має право на пенсію із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, покликаючись на частину другу статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як підставу для перерахунку його пенсії. Тому, вважає дії відповідача протиправними, а позов просить задовольнити повністю.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що згідно з електронною пенсійною справою, з 19.04.2024 позивача переведено на пенсію за віком на умовах Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З урахуванням законодавчих норм, при переведенні на пенсію за віком для обчислення пенсії за віком правомірно враховано середню заробітну плату по країні за 2014-2016 роки. Вважає, що немає підстав для застосування положень частини другої статті 40 Закону щодо врахування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням на пенсію за віком, при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідженням письмових доказів, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 03.06.2019 на підставі поданої заяви, призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

14.04.2024 ОСОБА_1 виповнилося 60 років. 19.04.2024 позивач звернувся за призначенням пенсії по віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 19.04.2024 ОСОБА_1 отримує пенсію по віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник, за 2014-2016 роки.

Листом від 16.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті призначеної пенсії за віком, з 19 квітня 2024 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник, за 2021 рік, 2022 та 2023 роки.

Позивач вважає, що розрахунок призначеної пенсії за віком повинен здійснюватися із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.01.1992 постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII введено в дію Закон України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 (далі також Закон №1788-XII).

За цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років (стаття 2 Закону №1788-XII).

За правилами статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зі змісту наведених норм слідує, що призначення позивачу пенсії за нормами Закону України Про пенсійне забезпечення не входило до правового регулювання Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, така пенсія а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Отримуючи пенсію за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення позивач не користувався жодним із видів передбачених пенсій відповідно до Закону №1058-IV.

Як встановлено судом, 14.04.2024 ОСОБА_1 виповнилося 60 років.

Тому, призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV є призначенням пенсії вперше.

За приписами частини другої статті 40 Закону України №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В свою чергу, приписами частини першої статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В силу вимог частини другої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

У той же час, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Однак, якщо має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Враховуючи те, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, тому призначення пенсії по віку відповідно до Закону №1058-IV, вважається призначенням вперше.

Відтак, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, тобто показник середньої заробітної плати мав враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Вирішуючи даний спір суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 03.10.2018 у справі №428/450/17, згідно з якою якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону №1058-ІV як вперше призначена.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а, нормою частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому, якщо особі було призначено пенсію відповідно до Закону України №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а надалі при досягненні пенсійного віку така особа виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, необхідно вважати, що за призначенням такої пенсії особа звертається вперше, і має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Отже, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, яка зазначила, що Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а надалі при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що в частині третій статті 45 Закону №1058-ІV дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а, від 09.06.2021 у справі №367/1276/17, від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а та від 04.02.2021 у справі №509/3080/16-а.

У даних спірних правовідносинах позивач має бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-ІV. Тому, це не можна розцінювати як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на інший у тій же системі, тобто позивачу призначена інша пенсія за іншим законом, а тому при обчисленні розміру пенсійної виплати мав враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком на умовах Закону №1058-IV).

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач, відмовивши позивачу у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV, застосувавши інший вид показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV без врахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, порушив його права та охоронювані законом інтереси, які підлягають судовому захисту.

Доводи відповідача про те, що позивач вже отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення, а тому призначення пенсії за віком у відповідності до Закону №1058-ІV слід розглядати як переведення з одного виду пенсії на інший, суд відхиляє як такі, що суперечать нормам чинного пенсійного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В даному випадку пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV буде вважатися такою, що призначена позивачу вперше, так як до призначення цієї пенсії позивач отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, які полягають у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком, із урахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 19.04.2024 пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022 та 2023 роки, з урахуванням проведених виплат.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних дій в порядку статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, а саме 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 19.04.2024 із урахуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 19.04.2024 пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021, 2022 та 2023 роки, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м.Рівне, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко