Справа № 158/3446/24
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3446/24
Провадження № 2-а/0158/131/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Костюкевича О.К.
за участю секретаря Хмілевської І.О.
представника позивача Штоюнди Ж.М.
відповідача Содікова Ободулло
перекладача - Амірова Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -
в с т а н о в и в :
Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.05.2024 року співробітниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України та не виконав рішення про примусове повернення з України. Відповідач прибув до України 16.11.2014 через ПП «Київ-Пасажирський»
Для отримання дозволу на імміграцію, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів іноземець не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав - у встановлений законом строк територію України не залишив.
27.07.2016 за порушення правил перебування іноземних громадян на території України, працівниками Яготинського РС УДМС України в Київській області стосовно Відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 25.08.2016. В той же день, у Відповідача відібрано розписку про отримання зазначеного рішення, в якій він зобов`язався залишити територію України не пізніше 25.08.2016. Відповідачем рішення про примусове, повернення до суду не оскаржено, однак і не виконано без поважних на те причин.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2024 затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком та 6 місяців, з метою забезпечення примусового видворення за межі України.

На момент звернення до суду, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було вжито заходів, передбачених чинним законодавством, для забезпечення примусового видворення Відповідача.

Крім цього, особу Відповідача ідентифіковано паспортом для виїзду за кордон НОМЕР_1 терміном дії до 15.07.2029, однак забезпечити рішення про примусове видворення не є можливим через те, що на даний момент відсутнє пряме транспортне сполучення між Україною та Республікою Узбекистан та Відповідач відмовляється покидати територію України.

Враховуючи наведене, представник позивача просить суд продовжити строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечував, оскільки в Україні проживає його сім`я, тому бажає залишитись саме тут.

Заслухавши пояснення учасників процесу, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно із частинами першою та третьою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Примірник рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Судом встановлено, що 14.05.2024 року співробітниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України та не виконав рішення про примусове повернення з України. Відповідач прибув до України 16.11.2014 через ПП «Київ-Пасажирський»

Для отримання дозволу на імміграцію, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів іноземець не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав - у встановлений законом строк територію України не залишив.

27.07.2016 за порушення правил перебування іноземних громадян на території України, працівниками Яготинського РС УДМС України в Київській області стосовно Відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 25.08.2016. В той же день, у Відповідача відібрано розписку про отримання зазначеного рішення, в якій він зобов`язався залишити територію України не пізніше 25.08.2016.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2024 затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком та 6 місяців, з метою забезпечення примусового видворення за межі України.

Частиною 11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частини дванадцята та тринадцята статті 289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

У судовому засіданні встановлено, що особу відповідача ідентифіковано паспортом для виїзду за кордон НОМЕР_1 терміном дії до 15.07.2029.

При цьому, з матеріалів справи також вбачається, що позивачем вживались заходи, передбачені чинним законодавством, для забезпечення примусового видворення Відповідача, однак виконати рішення про примусове видворення не є можливим через те, що на даний момент відсутнє пряме транспортне сполучення між Україною та Республікою Узбекистан та Відповідач відмовляється покидати територію України.

Відтак, враховуючи відсутність у відповідача документів, які дають йому право на підтвердження законності перебування на території України, не подання ним заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що представником позивача не доведено суду наявність обставин, які є досить значними для продовження строку затримання відповідача строком на 6 місяців.

Враховуючи вищевикладене, з метою завершення процедури примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення його подальшого примусового видворення строком на 2 місяць.

Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо примусового видворення відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 2 (два) місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А, .

Представник позивача Штоюнда Жанна Максимівна, робоча адреса: м. Київ, вул. Березняківська, 4А.

Відповідач громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст рішення складено 12 листопада 2024 року.