Справа № 140/10260/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/10260/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції (далі позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) щодо стягнення завданої матеріальної шкоди на суму 5 988,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в управлінні патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №7 батальйону №1 полку №1 та мав спеціальне звання старший лейтенант поліції.

09.08.2024 відповідача було звільнено зі служби відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

Позивач зазначає що після звільнення спеціальні засоби, картка-замісник та відповідне спорядження здають відповідальному за озброєння, про що робляться відмітки в облікових документах.

Разом з тим при звільненні ОСОБА_1 не здійснив добровільне відшкодування державного майна, а саме: наручники металеві «БР-М-92» - 1 комплект, вартісною оцінкою завданої шкоди ДПП 594 грн. (п`ятсот дев`яносто чотири гривні) 00 коп. (номенклатурний номер 31318); балон газовий «Терсн-4М» - 1 шт., вартісною оцінкою завданої шкоди ДПП - 39, 60 грн. (тридцять дев`ять гривень шістдесят копійок) (номенклатурний номер 7); бронежилет 2-го класу захисту «Страж-МТТ/ПМ» - 1 шт., вартісною оцінкою завданої шкоди ДПП - 5 190 грн. (п`ять тисяч сто дев`яносто гривень) (номенклатурний номер 111604247); палиця гумова «ПГ-М» - 1 шт., вартісною оцінкою завданої шкоди ДПП - 165 грн. (сто шістдесят п`ять гривень) (номенклатурний номер ).

Позивач зазначає, що виходячи з вищенаведеного, відповідач при звільнені, в добровільному порядку не здійснив повернення державного майна, що в свою чергу завдало матеріальної шкоди позивачу на суму 5 988,60 гри (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок).

Крім того зазначає, що позивачем було направлено претензію вих.№2327913/41/11/8/02-2024 від 28.08.2024 до відповідача з вимогою про добровільне повернення майна або відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 988,60 грн (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок), однак претензія була проігнорована. На момент подачі адміністративного позову набуте відповідачем майно не було повернуто та на рахунок Департаменту патрульної поліції не поступали кошти від відповідача про відшкодування матеріальної відповідальності в сумі суму 5 988,60 грн.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.20).

Копія ухвали від 30.09.2024 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою реєстрації згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру, а саме: Волинська область, Ковельський район, селище Люблинець, вулиця Незалежності, 64А/7, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку про невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» та відбитком календарного штемпеля від 17.10.2024, тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 КАС, днем вручення вказаної ухвали є 17.10.2024 (а.с.26-29).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1672 о/с від 09.08.2024 (по особовому складу) відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №2 роти №7 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві з 09.08.2024 звільнено зі служби в поліції (а.с.5).

З наказу слідує, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився становить 5 185,22 грн. (а.с.5).

Відповідно до довідок про вартісну оцінку завданої шкоди №34, №50, №40 та №8 від 25.01.2024 за позивачем обліковуються заборгованість у розмірі 5 988,60 грн., а саме: наручники металеві БР-М-92 вартістю 594,00 грн.; палиця гумова ПГ-М вартістю 165,00 грн.; бронежилет другого класу захисту «Страж М-ТТ/ПМ» вартістю 5 190,00 грн.; балони газові Теен-4м вартістю 39,60 грн. (а.с.9-12).

28.08.2024 Управлінням патрульної поліції у місті Києві надіслано лист ОСОБА_1 щодо повернення набутого майна в якому повідомлено позивача про вартість предметів однострою, які підлягають відшкодуванню та зазначено про можливість добровільного відшкодування вартості завданої шкоди (а.с.6-7).

У позовній заяві представником позивача вказано, що при звільненні отримане майно відповідачем повернуто не було також відповідач не відшкодував вартість вказаного майна, що стало підставою позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX від 3 жовтня 2019 року (далі по тексту -Закон України № 160-IX) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України № 160-IX у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

військова частина, установа, організація, заклад - орган військового управління, військова частина, військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ вищого навчального закладу, установа, організація Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, функціональний підрозділ Центрального управління, регіональний орган, інший орган, установа, заклад Служби безпеки України, правоохоронного органу спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України чи орган, підрозділ, формування, установа, навчальний заклад Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань та військові прокуратури, в яких проходять службу військовослужбовці, поліцейські та особи рядового і начальницького складу (проходять збори військовозобов`язані та резервісти);

інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти;

командир (начальник) - командир (начальник, керівник) військової частини, установи, організації, закладу;

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону України № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України № 160-IX особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Суд враховує, що представник позивача надав разом із позовною заявою лист від 28.08.2024 щодо повернення набутого майна з якого слідує, що сума витрат, яка належить до відшкодування становить 5 988,60 грн. і повинна бути відшкодовано добровільно що доводить те, що відповідач в належному порядку був ознайомлений як з обов`язком щодо відшкодування витрат та з сумою, яка підлягає до відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 162, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції завдану матеріальну шкоду в розмірі 5 988,60 грн (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Департамент патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя А.Я. Ксензюк