Справа № 120/16836/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/16836/23

06 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Залімського І. Г. Кузьмишина В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємтсва ''Цент - Скло'' про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Центр - Скло" до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року Приватне підприємство ''Центр - Скло'' звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці Державної митної служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2023 року №UA401000/2023/000046/2;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/000659.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401000/2023/000046/2 від 15.05.2023.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2023/000659.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Центр - Скло" за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

09.10.2024 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представник просив прийняти додаткову постанову по справі № 120/16896/23, якою стягнути з відповідача понесені судові витрати, що пов`язані з розглядом даної апеляційної скарги в розмірі 3 000 грн.

Відповідачі не надіслали до суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в заяві представника позивача, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без розгляду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова норма закріплена у ч. 3 ст. 143 КАС України, якою передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 252 КАСУ суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, діючим законодавством визначено, що докази про понесені стороною витрати на правничу допомогу повинні бути подані до закінчення розгляду справи по суті, а у разі апеляційного розгляду безпосередньо до його закінчення. Дані норми законодавства дають можливість суду вчасно та належним чином дати оцінку поданим доказам та прийняти відповідне рішення. Однак у виняткових випадках коли сторона не може надати суду відповідні докази то до закінчення розгляду справи стороною має бути подана відповідна заява. Такі причини мають бути об`єктивними та мотивованими.

За правилами статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною восьмою статті 262 КАС України передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, у даному випадку, на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції дебати як частина судового розгляду не передбачені.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що у зв`язку з тим, що у даному випадку справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін, то сторони повинні були подати докази, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат до закінчення розгляду справи, виходячи з приписів частини третьої статті 143 КАС України.

До того ж представником позивача 23.07.2024 (зареєстровано в системі «Електронний Суд» 22.07.2024) було подано Відзив на апеляційну скаргу, проте представником не було зазначено про намір відшкодування судових витрат понесених в суді апеляційної інстанції.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі 755/9215/15-ц, постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2021 року у справі 320/5975/20, від 17 березня 2020 року у справі №520/8309/18.

Приписами частини третьої статті 143 КАС України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач чи його представник ні в позовній заяві, ні в будь-якій іншій заяві/клопотанні не вказував про намір клопотати перед судом про відшкодування з відповідачів витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Натомість заяву подано 09 жовтня 2024 року з порушенням вимог ч. 7 ст. 139 КАС і ч. 3 ст. 143 КАС України щодо процесуальних строків подання такої заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів, враховуючи, що позивачем або його представником не було подано до суду протягом встановленого законом строку доказів понесених витрат на правничу допомогу, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та наявність правових підстав для залишення зазначеної заяви без розгляду у відповідності до вимог ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника Приватного підприємтсва ''Цент - Скло'' адвоката Мороз Інни Вікторівни про прийняття додаткової постанови та стягнення судових витрат, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Залімський І. Г. Кузьмишин В.М.