Справа № 629/4842/24
Суддя: МИЦИК С. А.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/4842/24
Номер провадження 2-а/629/24/24
07.11.2024 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді- Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання протиправною та скасування постанови, в обґрунтування якого зазначив, що 05.08.2024 року в м. Кам`янське поліцейським СРПП Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було винесено постанову серії ЕНА №2760412, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові: 05.08.2024 року о 12-34 в м. Кам`янське на проспекті Свободи водій, керуючи ТЗ, порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР. Вважає постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначив, що розгляд справи фактично був відсутній, інспектором були допущені порушення вимог, передбачені ст.ст.268,278,279 КУпАП. Копію оскаржуваної постанови було йому надано в розірваному вигляді. Також вказав, що знак 3.34. «Зупинку заборонено» затуляє листя зелених насаджень, що розташовуються поряд й таким чином унеможливлюють зчитування водієм вимог знаку. Вказав, що інспектором не надано жодних допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2760412 від 05.08.2024 року про накладання на нього адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення. Також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУНП у Дніпропетровській області на його користь судові витрати по сплаті судового збору.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповіді на відзив просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним порушення ПДР.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, у відзиві на позовну заяву просила провести розгляд справи за відсутності представника ГУНП в Дніпропетровській області, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечення вказала, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог ПДР України поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. Оскаржувана постанова складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності й співставленні, суд дійшов наступних висновків.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень(ч.1 ст. 2 КАС України).
Згідно ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).
Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).
Згідно постанови серії ЕНА №2760412 від 05.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Як вбачається з постанови, 05.08.2024 о 12:34:09 в м. Кам`янське, проспект Свободи, ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в Правил дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).
Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
В п. 8.4 Правил дорожнього руху встановлено, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема: в) заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до Додатку 1 ПДР передбачені заборонні знаки, зокрема знак 3.34 «Зупинку заборонено», забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Даними відеофайлу, наданого представником відповідача через систему «Електронний суд» з боді-камери поліцейського, підтверджується зупинка автомобіля позивача у недозволеному місці. Під час спілкування із поліцейським позивач намагався лише надати будь-які пояснення з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення. Також, водій зауважував, що заборонний дорожній знак затуляє листя дерев і тому він непомітний. Однак, доводи позивача спростовуються даними вищевказаного відеозапису, з якого вбачається що, дійсно поряд з дорожнім знаком «Зупинку заборонено» розташовані дерева, однак вказаний знак добре видимий, що також прослідковується із відеозапису, наданого позивачем.
Оскаржувану постанову складено уповноваженою особою поліції на місці події 05.08.2024 у місті Кам`янське на проспекті Свободи у присутності водія ОСОБА_1 , ним підписано, та вручено копію.
Суд звертає увагу, що особі роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, порядок та строк оскарження, передбачений ст. 289 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис водія про це у постанові (п. 8).
При цьому, у постанові відсутні будь-які зауваження, заперечення або пояснення з боку водія, які б свідчили про його незгоду із встановленими інспектором поліції обставинами адміністративного правопорушення або порушенням процедури розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідні положення надають повноваження органам (посадовим особам) національної поліції здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення з винесенням постанови, що ґрунтується на власній оцінці обставин справи без складання протоколу
Як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.
З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача є законними та такими, що були вчинені із дотриманням встановлених правил.
Будь-які формальні порушення, допущені відповідачем під час складання оскаржуваної постанови, жодним чином не можуть спростовувати порушення позивачем правил дорожнього руху шляхом зупинки на заборонний знак дорожнього руху.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.
Доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові, про те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, що спростовуються дослідженими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а також відсутністю доказів зі сторони позивача.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи та були спростовані, суд вважає позов безпідставним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 72-78, 241-246, 250, 286, 293 КАС України,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мицик