Справа № 120/1436/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1436/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук Максим Петрович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

07 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано прийняттям відповідачем податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінні від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначає, що відповідач у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні зазначив належне апелянту нерухоме майно як "будівлі промисловості та склади", однак будь яких доказів про те, що належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомості має класифікуватися як "будівлі промисловості та склади", як про це зазначає відповідач, немає.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Національний класифікатор ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд" скасовано на підставі Наказу Міністерства економіки №3573 від 16.05.2023 року, а тому цей класифікатор не міг бути застосований при вирішені даного спору.

25 жовтня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Головного управління ДПС у Вінницькій області. У поданому відзиві представник відповідача заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивач є власником нежитлової будівлі загальною площею 1334,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 1334,1 кв.м., дата державної реєстрації зазначеного об`єкта нерухомого майна 10.06.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14. До складу нежитлової нерухомості входять: будівля адмінбудинку зі столярною літ. "А" (369,7 кв.м.), будівля матеріального складу літ. "Б" з верандою літ. "б" (128,8кв.м), гараж літ. "В" (214,1 кв. м), бетонний цех № 1 літ. "Д" (102,3 кв.м.), бетонний цех № 2 літ. "Ж" (396,1 кв.м), склад сушка для столярних виробі літ. "М" (123,1 кв.м), естакада № 1, огорожа № 2, убиральня літ. "Н".

Головним управління ДПС у Вінницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2023 року № 0-0208-UA0060589 нараховано суму грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінні від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на вказаний об`єкт нерухомості у розмірі 130074,75 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся за захистом своїх справ до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що із застосуванням питомої ваги будівель вказане нежитлове приміщення відноситься до класу 1251 "Будівлі промислові" групи "Будівлі промислові та склади". Суд врахував, що рішенням Козятинської міської ради Вінницької області від 28.05.2021 року № 293-VII "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Козятинської міської територіальної громади з 01.01.2022 року" для кожного класу вище перерахованих груп класифікаторів за кодом застосовано ставку 1,5% розміру мінімальної заробітної плати.

Суд зазначив, що зазначенням контролюючим органом назви групи об`єкту 125 "Об`єкти промисловості та склади" замість "Об`єкти промислові та склади" є виключно формальним недоліком адміністративного акту, що не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення та звільнення платника податку від його прямого обов`язку.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України).

Статтею 266 ПК України регламентовано порядку обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів.

Згідно з положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Згідно з пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом пп. 266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Так, рішенням Козятинської міської ради Вінницької області від 28.05.2021 року № 293-VII "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Козятинської міської територіальної громади з 01.01.2022 року" затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу нарахований податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки із визначенням типу об`єкта "будівлі промисловості та склади" та застосовано ставку податку, визначену вищезазначеним рішенням Козятинської міської ради Вінницької області у розмірі 1,5% розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Колегія суддів зазначає, що для розрахунку суми податку з об`єкта нежитлової нерухомості необхідно: відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановити належність об`єкту нерухомості на праві власності фізичній особі та його площу; визначити функціональне (цільове) призначення такого об`єкту нерухомості для застосування відповідного розміру ставки податку.

В той же час, відомості щодо цільового призначення об`єкту нерухомості відсутні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Окрім того, матеріали інвентаризаційної справи № 1349, надані на виконання вимог суду, не містять жодних вказівок на цільове призначення об`єкта нерухомості 14. Зокрема, щодо кожної із частин єдиного об`єкту нерухомості зазначено виключно те, що вони є нежитловими.

Водночас, державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

ДК 018-2000 є частиною законодавства України (чинного на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення) та призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні, то він може застосовуватися для визначення статусу нежитлового приміщення, будівлі або споруди.

Колегія суддів наголошує, що ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно та у технічній характеристиці будівлі.

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до ДК 018-2000, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості", 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Відтак, бетонний цех № 1 літ. "Д" (102,3 кв.м.), бетонний цех № 2 літ. "Ж" (396,1 кв.м) відносяться до класу 1251.8 групи 125 "Будівлі промисловості та склади".

Відповідно до ДК 018-2000 у групі 125 є клас 1252 "Резервуари, силоси та склади". Цей клас включає, зокрема складські майданчики. У вказаній категорії наявні такі класи 1252.5 "Склади спеціальні товарні", 1252.7 "Складські майданчики, 1252.8 "Склади універсальні", 1252.9 "Склади та сховища інші".

Тобто, будівля матеріального складу літ "Б" (128.8 кв.м.), склад сушка для столярних виробів літ. "М" (123,1 кв.м) відноситься до складу групи 125, класу 1252 "Резервуари, силоси та склади".

Гараж літ. "В" (214 кв.м.) відповідно до ДК 018-2000 належить 1242.1 "Гаражі наземні" класу 1242 "Гаражі" групи 124 "Будівлі транспорту та зв`язку", а будівля адмінбудинку зі столярною літ. "А" ( 369,7 кв.м) відноситься до класу 1220 "Будівлі офісні" групи 122 "Будівлі офісні", у який, зокрема входять 1220.9 "Адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств".

Відповідно до положень ДК 018-2000 будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення. Головне призначення повинне бути визначене таким чином:

- обчислюється відсоткове співвідношення площ різних за призначенням приміщень будівлі в складі повної загальної площі з віднесенням цих приміщень згідно з їх призначенням чи використанням до відповідного класифікаційного угруповання;

- потім будівля класифікується за методом "згори - донизу". Будівлю спочатку відносять до розділу (один розряд коду), що охоплює всю чи більшу частку всієї її загальної площі. Далі їх відносять до підрозділу (два розряди коду) - житлові будівлі, нежитлові будівлі за найбільшою питомою вагою площі в цій будівлі. Наступним кроком визначається група (три розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах підрозділу. Нарешті, вибирається належність будівлі до класу (чотири розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах групи.

Судом встановлено, що із застосуванням питомої ваги будівель вказане нежитлове приміщення відноситься до класу 1251 "Будівлі промислові" групи "Будівлі промислові та склади".

Відповідно до пп. 266.7.3. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відтак, позивача не було позбавлено можливості надати до податкового органу уточнюючі документи щодо характеристик оподаткованих будівель (технічну характеристику для уточнення відповідного класу об`єктів) для правильного розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, шляхом застосування відповідних коефіцієнтів для обчислення такого податку. Однак, як встановлено судами, позивачем не вчинялися дії щодо звірки даних для обчислення податку відповідно до податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29 червня 2023 року по справі № 520/342/21.

Крім того колегія суддів враховує, що рішенням Козятинської міської ради Вінницької області від 28.05.2021 року № 293-VII "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Козятинської міської територіальної громади з 01.01.2022 року" для кожного класу вище перерахованих груп класифікаторів за кодом застосовано ставку 1,5% розміру мінімальної заробітної плати, тому зазначенням контролюючим органом назви групи об`єкту 125 "Об`єкти промисловості та склади" замість "Об`єкти промислові та склади" є виключно формальним недоліком адміністративного акту, що не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення та звільнення платника податку від його прямого обов`язку.

Щодо доводів апелянта про те, що Національний класифікатор ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд" скасовано на підставі Наказу Міністерства економіки №3573 від 16.05.2023 року, а тому цей класифікатор не міг бути застосований при вирішені даного спору, то колегія суддів зазначає про їх хибність з огляду на таке.

Головним управління ДПС у Вінницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2023 року № 0-0208-UA0060589.

Дійсно, Наказом Міністерства економіки №3573 від 16.05.2023 року Про затвердження національного класифікатора НК 018:2023 та скасування національного класифікатора ДК 018-2000 Відповідно до частини п`ятої статті 259 Господарського кодексу України:

1. Затверджено національний класифікатор НК 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд", що додається.

2. Скасовано національний класифікатор ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд", затверджений наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507.

3. Департаменту технічного регулювання оприлюднити цей наказ на офіційному вебсайті Міністерства економіки України.

4. Цей наказ набирає чинності з 01.01.2024.

Отже, як слідує із вищезазначеного, Національний класифікатор ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд" втратив свою чинність з 01.01.2024 року, тобто після прийняття податковим органом податкового повідомленням-рішення від 13.12.2023 року, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.