Справа № 726/3214/24
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3214/24
Провадження №2-а/726/56/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови Управління патрульної поліції в Чернівецькій області серії ЕНА № 3231054 від 09.10.2024,

У С Т А Н О В И В:

18.10.2024 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови Управління патрульної поліції в Чернівецькій області серії ЕНА № 3231054 від 09.10.2024 у якому позивач просить суд скасувати постанову поліцейської Управління патрульної поліції в Чернівецькій області серії ЕНА № 3231054 від 09.10.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425,00 грн за нібито скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови допущено грубі порушення відповідних норм чинного законодавства України, не досліджено усі обставини справи, а тому, на його думку, оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що дійсно 09.10.2024 керував транспортним засобом та, приблизно о 21:30, на блокпосту був зупинений поліцейською, яка не повідомила причини зупинки, визначеної ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та безпідставно почала вимагати пред`явити будь-який документ, що посвідчує особу. Також звертає увагу суду і на те, що всупереч вимогам абз. 2 п.21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» поліцейська почала вимагати пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перевірка якого здійснюється лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Оскільки протоколів чи інших адміністративних матеріалів щодо порушення ПДР не складалося та жодних ДТП за його участю не вчинялося, позивач вважає, що вимога поліцейської була незаконною, а тому він не мав обов`язку пред`являти поліс, а тому відмовився виконувати незаконну вимогу. Крім того вказує, що права та обов`язки йому не роз`яснювали.

Також просить врахувати, що жодним доказом не підтверджено відсутність у нього чинного страхового полісу, а тому він не порушував вимог п.п. «ґ» п. 2.1. Правил дорожнього руху, а отже і не скоював адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

04.11.2024 на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Миколи Маланчука, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вказує, що під час несення служби в с. Оршівці, на А/Д Н-10, 204 км, на ДСПП «Оршівці», 09.10.2024 екіпажем патрульної поліції було зупинено на блок-посту транспортний засіб BMW X5 з номерним знаком НОМЕР_1 , для здійснення перевірки даного транспортного засобу та осіб, які знаходяться в ньому. Після чого поліцейський, підійшов до автомобіля в якому знаходився водій, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки, окрім полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектором поліції було дотримано всіх процедур, які зазначені в ст. ст. 276-277, ст. ст. 278-279, та ст. 280 КУпАП, в ході чого було з`ясовано, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив пункт 2.4. «а» ПДР.

Вказує, що пояснення, які позивач виклав у позовній заяві повністю суперечать його поясненням під час розгляду справи. Позивача було ознайомлено із його правами. Сторона Відповідача звертає увагу на те, що законом не визначена обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення. позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку (позивач скористався правом на консультацію фахівця в галузі права у телефонному режимі) або за допомогою мережі інтернет чи месенджерів. Таким чином, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

Щодо підстав перевірки документів у позивача, представник відповідача посилається на ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та п.10 Постанови Кабінету міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», що, відповідно, є підставою для перевірки документів, визначених у п.п. 2.1 Правил дорожнього руху України, а також відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Відповідно, вимоги поліцейських, стосовно перевірки документів у позивача були законними та відповідали нормам чинного законодавства України, так як позивач здійснював проїзд через ДСПП «Оршівці».

Відповідач наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Така правова позиція повністю узгоджується з рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.01.2020 у справі № 727/9087/19, у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі № 716/1581/23.

Згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду із викликом сторін на 11.11.2024.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог КАС України.

Від позивача ОСОБА_1 11.11.2024 надійшло клопотання у якому він просить суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не забезпечив участь представника, однак скерував відзив на позов.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що 09.10.2024 поліцейською 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області рядовою поліції Джіоєвою Н.Т. , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії ЕНА №3231054 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, за те, що останній 09.10.2024 о 21:39 в с. Оршівці дорога Н-10 керував транспортним засобом BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позивач жодних інших доказів, окрім як копії оскаржуваної постанови, до свого позову не долучає.

Натомість представник відповідача, разом із відзивом надає суду диск із відеозаписом із місця події, зафіксованим на боді камеру поліцейського (нагрудний реєстратор) № 477477 (посилання на який міститься у п.7 оскаржуваної постанови) під час перегляду якого встановлено, що поліцейський зупинив водія, яким виявився ОСОБА_1 , на блокпосту, що розташований між областями та попросив пред`явити визначені п. 2.1 ПДР документи, однак водій вказав про те, що інші запитувані у нього документи є, окрім як страховки, яку він не зобов`язаний пред`являти.

Крім того, на відео зафіксовано, як поліцейський вказує водію ОСОБА_1 про причини його зупинки, посилаючись на п. 7 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», вказуючи на воєнний стан та міжобласні обмеження у русі, а також повідомляє водію, що на підставі ст. 32 цього ж Закону вправі вимагати пред`явлення документів, що визначені у п. 2.1. ПДР (09.10.2024 о 21:37).

Також водію надали можливість проконсультуватися із адвокатом у телефонному режимі з приводу законності вимог та подальших дій.

На відео зафіксовано і те, що поліцейська неодноразово вказує водію про те, що якщо у нього є чинний поліс, то його потрібно просто пред`явити і тоді він зможе продовжити рух. При цьому поліцейська вказує про те, що вона здійснювала перевірку за базою МТСБУ яка показує відсутність діючого полісу на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 .

Після висловленої відмови ОСОБА_1 надати поліс, перевірки інформації за даними МТСБУ, поліцейські переходять до розгляду справи та о 21:44 та 21:48 роз`яснюють водію його права, вказують на те, що він скористався правовою допомогою, а після завершення розгляду справи о 21:53 ознайомлюють із винесеною постановою та вручають її копію.

Також у відзиві на позов представник позивача посилається на дані МТСБУ, згідно із якими поліс на транспортний засіб НОМЕР_1 станом на 09.10.2024 не знайдений.

Вирішуючи заявлені вимоги суд виходить із таких правових норм.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Також у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначені випадки, коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а згідно із п. 7 ч.1 ст. 35 поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Натомість, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до п. 2.4 а Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 цих Правил.

Згідно із п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Положеннями статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а такожполісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином розгляд справи у таких випадках проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.90 КАС України).

Суд встановив, що згідно з обставин наявної в матеріалах справи оскаржуваної постанови, та як вбачається із відзиву на позов, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, саме за те, що він керував без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ Правил дорожнього руху.

При цьому факт керування транспортним засобом 09.10.2024 ОСОБА_1 не заперечує, як і того, що він не надавав поліцейським поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак посилається на незаконність такої вимоги та відсутність у нього обов`язку надати такий документ на перевірку. Також вказує на те, що йому не вказали причину зупинки та не роз`яснили його прав.

Суд вважає такі доводи позивача безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Так, при перегляді долученого відеозапису із боді камери поліцейського (нагрудного реєстратора) № 477477, посилання на який міститься у п.7 оскаржуваної постанови, встановлено, що поліцейський чітко вказував водію, з посиланням на конкретні норми Закону України «Про Національну поліцію» про підстави його зупинки та необхідність пред`явлення визначених ПДР документів, які повинен мати при собі водій та надати їх на вимогу поліцейського.

Слід також наголосити, що зупинка транспортного засобу позивача мала місце в умовах воєнного стану під час проїзду блокпоста, тому у поліцейського було достатньо причин для зупинки транспортного засобу. Тобто, у поліцейського були наявні підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Також суд не погоджується із доводами позивача про те, що йому не роз`яснювали його прав, адже навпаки поліцейські двічі як о 21:44, так і о 21:48 (при розгляді справи) роз`яснили водію його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та визначені ст. 268 КУпАП.

Крім того, поліцейський надав можливість ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою, адже водій телефонував на місці події до адвоката та консультувався із ним з приводу своїх подальших дій.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доводи ОСОБА_3 зводяться до того, що у відповідача були відсутні підстави для перевірки документів, оскільки жодних порушень правил дорожнього руху ним допущено не було та дорожньо-транспортних пригод він не вчиняв.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), пунктом 21.2 статті 21 якого передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Разом із тим, пунктом 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV передбачено також і те, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлені обов`язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно яким посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відтак, враховуючи вказані обставини та витяг з бази МТСБУ, відповідно до якого полісу на транспортний засіб яким керував ОСОБА_1 станом на 09.10.2024 не знайдено, суд резюмує, що на момент зупинки транспортного засобу позивача відповідач володів певною інформацією щодо відсутності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб і відповідно мав всі законні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення за фактом керування без чинного полісу.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського, зокрема на місці здійснення спеціального поліцейського контролю, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.

Тобто Закон України «Про національну поліцію» та ПДР встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугували підставою для зупинки його транспортного засобу.

Таким чином, із вказаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити означені вище документи кореспондуються визначені пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання ПДР, в тому числі стосовно наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП відповідач окрім відео на якому чітко встановлено, що водій ОСОБА_1 не надав поліцейському поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, долучає також дані за перевіркою бази МТСБУ (що також здійснювалася на місці зупинки транспортного засобу), відповідно до яких поліс на транспортний засіб НОМЕР_1 станом на 09.10.2024 не знайдений.

Сам ОСОБА_1 , оскаржуючи винесену постанову не надає суду жодних доказів наявності у нього діючого на момент зупинки транспортного засобу полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який останній зобов`язаний мати при собі, відповідно до п. 2.1 ПДР та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а також позивач відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» не вказує передбачених законодавством (Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») випадків за яких він звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України та не додає відповідні підтверджуючі такі обставини документи (посвідчення).

Після перевірки даних щодо наявності у водія чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не пред`явлення ОСОБА_1 такого полісу на підтвердження його наявності, поліцейський встановив факт керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») поліцейський провів розгляд справи про адміністративне правопорушення та, в межах наданих йому повноважень, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії ЕНА №3231054 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у межах визначених санкцією частини статті.

Також суд констатує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порушення вказаних вище критеріїв при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, судом не встановлено. Поліцейський вправі був проводити розгляд справи та винести постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП, а розгляд справи проведено з дотриманням всіх процедур, які зазначені в ст. ст. 276-277, ст. ст. 278-279, та ст. ст. 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо упередженого ставлення поліцейського до позивача чи перевищення повноважень позивачем не надано та судом не встановлено.

Доводи позивача зводяться лише до довільного трактування фактичних обставин і норм матеріального права, а того, що відповідач не довів належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а тому вимога посадової особи - відповідача щодо пред`явлення документів, у тому числі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є протиправною.

Однак, такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначений вище поліс.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів та встановленої судом незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3231054 від 09.10.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейський суд з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до положень ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує судові витрати по справі, а враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, Правил дорожнього руху, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 9, 126, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови Управління патрульної поліції в Чернівецькій області серії ЕНА № 3231054 від 09.10.2024 - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3231054 від 09.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя С. А. Асташев