Справа № 400/6707/24
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р. № 400/6707/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з вимогами, в яких просить суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби 29.10.2012 в розмірі 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату одноразової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення за час проходження служби в період з 20.12.2004 по 29.10.2012.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20.12.2004 по 29.10.2012 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 та з 01.09.2012 по 29.10.2012 перебував на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.10.2022 №222 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення. При звільненні йому було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, проте без врахування індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 19.07.2024 суд відкрив провадження у справі. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Відповідач надав до суду письмовий відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що

позивач в період з 20.12.204 по 29.10.2012 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яку згідно з директивою Міністра оборони України від 27.02.2012 № Д-322/1/01 розформовано, а правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 . Позивач не надав належних та допустимих доказів щодо звернення до військової частини НОМЕР_2 (ліквідаційної комісії) із вимогами виплати, а військова частина НОМЕР_2 (ліквідаційна комісія) не відмовляла йому в задоволенні вимоги про нарахування та виплати одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення. Тому вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач надав відповідь на відзив, підтримує позовні вимоги.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 , з 20.12.2004 по 29.10.2012 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 та з 01.09.2012 по 29.10.2012 перебував на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 29.10.2022 №222 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

При звільненні йому було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 по справі № 400/4707/22 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення ОСОБА_1 нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 в період з 20.12.2004 по 29.10.2012; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в період з 20.12.2004 по 29.10.2012 з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною грошовою компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу згідно з пунктом 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

На виконання вказаного рішення суду 24.12.2023 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 23 796,77 грн.

08.06.2024 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив здійснити виплату одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Станом на дату подання позову, відповіді позивачу не надано.

Не погоджуючись із виплатою одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Правове регулювання основних засад державної полiтики у сферi соцiального захисту військовослужбовців та членiв ix сiмей, встановлення єдиної системи ix соцiального та правового захисту в економiчнiй, соціальній, полiтичнiй сферах визначаються Законом України вiд 20.12.1991 №2011-XII "Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв ix сiмей" з вiдповiдними змiнами та доповненнями.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно з матеріалами справи, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.10.2022 №222 ОСОБА_1 виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, проте без врахування індексації.

Водночас, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 по справі № 400/4707/22 вже вирішені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 20.12.2004 по 29.10.2012.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного, індексація грошового забезпечення є складовою частиною суми грошового забезпечення та має бути врахована при розрахунку складових грошового забезпечення позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.

Позивача звільнено від сплати судового збору. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) одноразову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення за час проходження служби в період з 20.12.2004 по 29.10.2012, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.11.2024.

Суддя Н.О. Бульба