Справа № 346/3742/24
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3742/24
Провадження № 2-а/346/52/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

з участю: секретаря Романчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в зaлі Кoлoмийcькoгo міcькpaйoннoгo cуду Івaнo-Фpaнківcькoї oблacті aдмініcтpaтивну cпpaву за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат адвокат Баран Василь Володимирович до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Баран Василь Володимирович звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом, до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.06.2024 р. о 12:16:51 поліцейським Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Чукуром Любомиром Васильовичем відносно позивача ОСОБА_1 , винесена постанова серії ЕНА №2494613 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ним, позивачем, нібито було скоєно адміністративне правопорушення за порушення п.8.7.3.е.ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia AT4861EA, 28.06.2024р. о 12:07:32 по вул. Мазепи (м. Коломия) водій керуючи ТЗ здійснив проїзд перехрестя повертаючи на бульвар Лесі Українки на заборонений (червоний) сигнал світлофора чи порушив п. 8.7.3 е. ПДР - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих, чим порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначив, що вказане не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки він, позивач, позивач розпочав рух на зелений сигнал світлофора та здійснював поворот наліво, тому відповідно був змушений пропустити потік зустрічних машин, який рухався прямо та повертав направо, що відповідає п. 10.11 ПДР, де вказано, що у разі, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку. При цьому автомобіль, яким він, позивач, керував, знаходився за стоп лінією та пішохідним переходом, а спереду знаходився мікроавтобус, який також здійснював маневр повороту наліво. Після пропуску зустрічних автомобілів він, позивач, завершив маневр. Таким чином він, позивач, виїхав на перехрещення доріг, на сигнал світлофора, який дозволяє рух та відповідно жодних правил дорожнього руху не порушив.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2494613 від 28.06.2024, ухвалену поліцейським Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУПАП та вирішити питання розподілу судових витрат.

Заперечуючи проти позову представник Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що 28.06.2024 р. близько 12 год. 16 хв. в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейський Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 , виявив автомобіль «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням, як пізніше стало відомо, позивача ОСОБА_1 , який в м. Коломия по вул.Мазепи керуючи ТЗ здійснив проїзд перехрестя повертаючи на бульвар Лесі Українки, на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «е» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується відео із нагрудної відеокамери поліцейського, на якому чітко вбачається порушення позивачем ПДР.

Інспектор підійшов, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій він же позивач по справі на вказану вимогу пред`явив всі відповідні документи.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, поліцейським роз`яснено позивачу його права як громадянина України, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 2494613 від 28.06.2024 р. з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, у розмірі 510 грн.

Позивачеві було запропоновано переглянути відеодокази адміністративного правопорушення. На відео 1 зафіксовано, що позивач на вищезгаданому транспортному засобі здійснює поворот ліворуч на заборонений червоний сигнал світлофора.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно Позивача протокол не складався, а винесена постанова серія ЕНА №1561384 від 01.03.2024 р. у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними

сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Інспектор, розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив врахувати, що відповідачем до відзиву на позов долучено відеофайл в системі «Електронний суд», який датований 02.01.2018 р. як доказ нібито скоєного правопорушення 28.06.2024 р. Вважає, що даний відеодоказ недопустимий, адже не відповідає даним запису даті події, а також, що з даного відеозапису не є можливим встановити місцеперебування транспортного засобу (заступ «стоп-лінії», хоча знаходився поза нею та завершував маневр), відповідно до п.16.8 ПДР. Просив справу розглянути без його участі та представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши подані документи і матеріали, проаналізувавши викладені в письмових заявах пояснення позивача, представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху ).

Відповідно до п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху ля забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 8.1. Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.7.3.е Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

28 червня 2024 року поліцейським Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2494613, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 510 грн. (а.с.8).

Вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2494613 від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення. Зокрема, із наданого відеозапису (відео 1) вбачається, що дата вказаного відеозапису зазначена 2018-01-02 час 02:30:47, а у оскаржуваній постанові зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення - 28.06.2024р. Крім того, факт керування саме позивачем та вчинення ним адміністративного порушення не зафіксовано. Із наступного відео (відео 2) вбачається, що транспортний засіб припарковано, крім того вказаний відеофайл починається о 12:05:03 год. тоді, як в оскаржуваній постанові час вчинення правопорушення зазначено 12:07:32, в даний час, працівники поліції вели діалог із позивачем. Зокрема, суд звертає увагу, що із наданого відеозапису (відео 3) встановити особу, яка керувала транспортним засобом, марку транспортного засобу та державний номерний знак - неможливо, так як зображення не чітке та розмите.

Докази вчинення позивачем правопорушення п.8.7.3.е Правил дорожнього руху в матеріалах справи відсутні.

Суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1615852 від 08 березня 2024 року підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 2, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2494613 від 28 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (місцезнаходження юридичної особи: 76000, м.Івано-Франківськ, вулиця Української Перемоги, 15; ідентифікаційний код юридичної особи:40108798), витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Беркещук Б. Б.