Справа № 713/3667/24
Суддя: КИРИЛЯК А. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/3667/24
Провадження №2-а/713/63/24
РІШЕННЯ

іменем України

13.11.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря судових засідань Матейчук Степан Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Соник Василь Васильович до ТВО ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до ТВО ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позові вказує, що 08.09.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №1286 та визнано винним громадянина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП на накладено на нього штраф у сумі 17 000 грн.

В постанові про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 08.09.2024 року №1286:вказано, що ОСОБА_1 з моменту оголошення Президентом України Указів: №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» протягом 60 днів з дня набрання-чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, зокрема порушив закон «Про єдиний державний реєстр, військовозобов 'язаних» порушив закон «Про військовий обов 'язок та військову службу».

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив ч.2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», який: включає дотримання правил військового обліку абз.8 ч.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 7 ч. 1. Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додатку до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою К МУ №1487 від 30.12.2022 р. а також не виконав п. 3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення військовозобов`язаним правил військового обліку в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вказує, на те, що диспозиція статті 210 КУпАП є бланкетною, у якій не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так у постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 порушив ч.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» «Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством». Однак вказана норма не містить посилання та те, який саме обов`язок ОСОБА_1 не виконав згідно законодавством.

Щодо посилання на абз.8 ч.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» «Військовий обов 'язок включає: дотримання правил військового обліку»

п.7 ч.1. Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. «особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік»

Однак, наведені норми не вказують, який саме обов`язок ОСОБА_1 не виконав як військовозобов`язаний.

Таким чином, у постанові № 1286 від 08.09.2024 року вказано що ОСОБА_1 , як особа яка уклала контракт про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту зобов`язаний з`явитися, однак ОСОБА_3 жодних контрактів не укладав та від керівника відповідних органів останнього не викликали.

Тим самим, постанова №1286 по справі про адміністративне правопорушення за частиною З статті 210 КУпАП від 08 вересня 2024 року не містить вказівку на те, який саме з перелічених обов`язків порушив ОСОБА_1 ..

Разом з цим, Відповідач посилається у постанові на норми права (Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), що передбачають відповідальність за порушення норм яких передбачена ст. 210-1 КУпАП

(Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), а не ст. 210 КУпАП (Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового облік) як це вказано в оскаржувані постанові.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду з моменту оголошення Президентом України Указів: №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» протягом 60 днів жа набрання-чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані через центри і надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування знаходження, зокрема порушив закон «Про єдиний державний реєстр, ськовозобов`язаних» порушив закон «Про військовий обов`язок та військову службу»., і скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.З ст. 210 КУпАП.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацією передбачена ст. 210-1 КУпАП. Накладання адміністративного стягнення за порушення правил в особливий період передбачено ч. 3 цієї статті.

Вказував , що станом на 2019 рік ( час досягнення Мендришорою 45 років) є виключений з військового обліку.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову №1286 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.09.2024 року про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного 24 вересня 2024 року.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце слухання справи про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання представник позивача надав до канцелярії суду заяву, у якій просив справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

Відповідачем надано відзив у якому викладені у позовній заяві доводи позивача ОСОБА_1 вважає безпідставними та необґрунтованими не належними, достатніми та допустимими доказами і на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України спростовує наступним.

На період мобілізації ОСОБА_4 не являється особою виключеною з військового обліку та з огляду на мобілізаційний вік та військовий досвід у зв`язку з проходженням військової служби підлягає мобілізації першочергово та являється суб`єктом даних правовідносин. Також дані обставини підтверджуються витягом з облікової картки ОСОБА_1 , а саме пункт 37, де чітко вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 12.12.1994р.

Згідно ст. 1 п.3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку в запасі, полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

В оскаржуваній позивачем постанові вказано порушення п.З абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто про укладення контрактів як стверджує позивач тут мови дійсно не йдеться.

Відповідно до Постанови КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 Додатку до порядку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Призовники, - військовозобов`язані та резервісти повинні:

- перебувати на військовому обліку;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів;

- Обліковою карткою АІТС «Оберіг» пункт 34 встановлено, що ОСОБА_1 востаннє проходив ВЛК 15.12.1992 року чим в свою чергу порушив правила військового обліку.

- Згідно Наказу МОУ 402 Про затвердження Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України. Розділ -3.

- Медичний огляд військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період, пункт 3.2.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП.

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві;

- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію";

- у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже, Постановою встановлено, що ОСОБА_4 порушив правила військового обліку, а саме не повідомив особисто або в будь який інший спосіб про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (пп.34 наявність права на відстрочку, закрема), а також не надав ІНФОРМАЦІЯ_4 документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Дані обставини підтверджуються також Звіркою даних АІТС «Оберіг».

Тому вважає, що в діях ОСОБА_4 є подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 гривень.

Просить відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови №1286 від 08.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення.

У зв`язку з введеним на території України воєнним станом, зміною керівництва ІНФОРМАЦІЯ_2 та зі значною завантаженістю юридичного відділу, справу розглядати за його відсутності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення за №2358 складеного лейтенантом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . ОСОБА_1 являючись військовозобов`язаним громадянином України , всупереч правил військового обліку встановленим законодавством протягом 60 днів з дня набрання указом Президента України про оголошення мобілізації , затверджених Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, а також не проходив військово-лікарську комісію у встановленому чинним законодавством порядку кожні 5 років та безпосередньо о 20.00 год. 05 вересня 2024 року відмовився від проходження ВЛК для визначення степеню придатності до проходження військової служби під час мобілізації.

08.09.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію №1286 та визнано винним громадянина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП на накладено на нього штраф у сумі 17 000 грн.

В постанові про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 08.09.2024 року №1286: вказано, що ОСОБА_1 з моменту оголошення Президентом України Указів: №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» протягом 60 днів з дня набрання-чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, зокрема порушив закон «Про єдиний державний реєстр, військовозобов 'язаних» порушив закон «Про військовий обов 'язок та військову службу».

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив ч.2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», який: включає дотримання правил військового обліку абз.8 ч.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 7 ч. 1. Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додатку до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою К МУ №1487 від 30 12.2022 р. а також не виконав п. 3 абз. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення військовозобов 'язаним правил військового обліку в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232-ХІІ в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частини 1 - 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

У частині сьомій статті 1 Закону № 2232-XII закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та діє на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 №69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Згідно ЗУ «Про внесення змін до статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» від 22.07.2014 та ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» стаття 28. Розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі:

Запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.

2. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:

1) перший розряд - до 35 років;

2) другий розряд - до 60 років.

Мобілізації підлягають військовозобов`язані віком від 18 до 60 років, але першочергово призивають тих, хто має досвід у військовій справі.

Відповідно до вищенаведених норм на період мобілізації ОСОБА_4 не є особою виключеною з військового обліку та з огляду на мобілізаційний вік та військовий досвід у зв`язку з проходженням військової служби підлягає мобілізації . Дані обставини підтверджуються витягом з облікової картки ОСОБА_1 , а саме пункт 37, де чітко вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 12.12.1994р.

У статті 210 КУпАП (в редакції з 19.05.2024 року) встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а зокрема за: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (ч.1); повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч.2); вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (ч.3).

У примітці до даної статті визначено, що: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно п.2 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії.

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У частині 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.7 ст.38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» медико-соціальні експертні комісії зобов`язані в семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яких визнано особами з інвалідністю, та про зміну групи інвалідності (про військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, про військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - розвідувальні органи України).

А згідно ч.11 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

У п.60 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 визначено, що медико-соціальні експертні комісії повідомляють у семиденний строк відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яких визнано особами з інвалідністю, та про зміну групи інвалідності (додаток 24).

Згідно п.17 ч.1 ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про встановлення, зміну групи інвалідності.

За змістом статті 14 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» медико-соціальні експертні комісії не відносяться до органів, від яких держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних може отримати дані призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи положення ст.235 КУпАП, саме начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.210 КУпАП і накладати адміністративні стягнення за даною статтею, а отже він є належним відповідачем по справі.

Згідно статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З приводу порушення позивачем правил військового обліку під час дії особливого періоду (про що вказано в оскаржуваній постанові), слід зазначити таке. До 19.05.2024 року Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не було визначено строку виконання правил військового обліку. В подальшому, Законом України №2232-ХІІ, було внесено відповідні зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та положенням ч. 10 ст. 1 було визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Також, з 19.05.2024 року набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», розпочався особливий період.

Тобто, лише з 19.05.2024 року встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і саме з 19.05.2024 року КУпАП було доповнено нормою ч.3 ст. 210, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Отже, позивач принаймні до 17 липня 2024 року (дата коли закінчувався 60-денний строк для уточнення даних в для всіх військовозобов`язаних в Україні, під час якого військовозобов`язаних не притягали до відповідальності за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію) мав можливість самостійно звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_2 за отриманням військово-облікового документу, але з невідомих причин цього не зробив.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зст.252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог частини 1статті 254 КУпАПпро вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч. 2ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено оспорювану постанову, містить підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності щодо роз`яснення змістуст.63 Конституції Українитаст.268 КУпАП.

Отже суд відхиляє доводи представника позивача щодо відсутності доказів та порушення прав позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови.

Щодо посилання позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі спірної постанови поза межами строку, передбаченогост.38 КУпАП, суд зазначає, що до набрання чинності Законом України від 09 травня 2024 року № 3696-IX «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», стаття 38 КУпАП, що регулює строки накладення адміністративного стягнення, не встановлювала особливий порядок обчислення строків для правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1цього Кодексу.

Це питання було врегульоване у частині першій статті 38 КУпАП, яка встановлює, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенніне пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

19 травня 2024 року набув чинності Закон України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, якою передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Отже, норму ч. 3 ст. 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, запроваджено 19.05.2024. При цьому, було значно посилено адміністративну відповідальність за порушення правил військового обліку в особливий період.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо зазначених позивачем інших підстав для скасування постанови суд вважає, що такі підстави ні чим об`єктивно не підтверджуються та навпаки спростовуються наданими стороною відповідача доказами.

Таким чином жодних законних та обґрунтованих підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення судом не встановлено, оскільки факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме позиція та докази сторони відповідача є більш переконливими та об`єктивними для суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною. В зв`язку з цим в задоволенні позову слід відмовити.

За змістом ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору.

Зважаючи на результат вирішення справи, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Соник Василь Васильович до ТВО ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення .

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК