Справа № 463/5552/24
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/5552/24
Провадження №2-а/463/69/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

представника позивача - Пахута Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 315 від 05.06.2024 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою його було незаконно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,0 гривень. Постанову мотивовано тим, що він, 05.06.2024 року близько о 09 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час проходження звірки персональних даних відмовився від проходження ВЛК, окрім цього у нього був відсутній військово-обліковий документ, чим порушив вимоги ч.ч.1, 4, 6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України». Вважає, що вказана постанова є незаконною, не відповідає обставинам події, ухвалена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів з наступних підстав. Стверджує, що 05.06.2024 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 зупинили його з метою проведення перевірки військово-облікових документів, на що він пред`явив витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 2024, про те, що перебуває на військовому обліку та оновив військово-облікові дані. При цьому, він повідомив, що військовий квиток забув вдома через сімейні обставини (погіршення стану здоров`я батька). На вказані обставини працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 не реагували та примусово доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , без вручення повістки. Вказує, що після доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 він відмовився від проходження ВЛК, оскільки вважав, що його доставлено незаконно, без повістки, окрім цього він стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , де і знаходяться усі медичні документи по стану його здоров`я. Також звернув увагу, що під час вказаної події працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , фото-відео фіксація не здійснювалася, що є грубим порушенням законодавства. На підставі викладеного, просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на позов. Відзив мотивований тим, що уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_2 діяла згідно вимог чинного законодавства, в силу чого винесла правомірну постанову. Доказами допущеного позивачем порушення є акт направлення на медичний огляд ВЛК, акт відмови від проходження ВЛК, акт відмови від повістки для уточнення даних, а також пояснення позивача, надані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. А тому, адміністративний позов вважає необґрунтованим та безпідставним. Окрім цього вказує, що після винесення оскаржуваної постанови, позивач був призваний на військову службу під час мобілізації, що нівелює наслідки скоєного правопорушення, рішенням командування органу військового управління зупинено реалізацію оскаржуваної постанови. Таким чином, при вказаних обставинах права позивача не порушено, а отже і відсутня необхідність в їх відновленні в обраний ним спосіб.

Представником позивача 14.11.2024 року подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що доводи викладені у позові підтримує. Долучені представником відповідача документи не мають юридичної сили, оскільки не підписувались позивачем, факт відмови від отримання повістки не підтверджено жодними належними та допустимим доказами (фото-відео матеріалами), чим порушено постанову Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м.Львова 17.06.2024 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Гирича С.В.

12 липня 2024 року на підставі розпорядження керівника апарату № 16 від 12.07.2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року, для розгляду адміністративної справи визначено головуючого суддю Білоуса Ю.Б.

Згідно розпорядження керівника апарату № 17 від 12.07.2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року, для розгляду адміністративної справи визначено головуючого суддю Ціпивко І.І.

Цього ж дня на підставі розпорядження керівника апарату № 18 від 12.07.2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року, для розгляду адміністративної справи визначено головуючого суддю Леньо С.І.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 22.07.2024 року (суддя Леньо С.І.), позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В подальшому, на підставі розпорядження керівника апарату № 44 від 07.11.2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року, для розгляду адміністративної справи визначено головуючого суддю Грицка Р.Р.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 12.11.2024 року, справу прийнято до свого провадження та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача - адвокат Пахут Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

За приписами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 05.06.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 315, якою останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,0 гривень (а.с.17-18).

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови 05.06.2024 року близько о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час прийому було встановлено, що він перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних офіцерського складу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , зарахований до картотеки вільних залишків підкартотеки підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Під час проходження звірки персональних даних відмовився від проходження ВЛК, окрім цього у нього був відсутній військово-обліковий документ, чим порушив вимоги ч.ч.1, 4, 6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України».

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стали: повістка № ОФ-22024/569 від 05.06.2024 року, видана на ім`я ОСОБА_1 , 1974 р.н.; акт відмови від повістки для уточнення даних, затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 05.06.2024 року; акт відмови від проходження військово-лікарської комісії, затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 05.06.2024 року; направлення на медичний огляд ВЛК з метою призову по мобілізації (а.с.59-62).

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Частина 1 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тобто має формальний склад та відсилає до інших нормативно-правових актів. При її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває дотепер.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і станом на 05.06.2024 року та теперішній час діють.

Відповідно до абзацу 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок № 1487), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п.47 Порядку № 1487 у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки; вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні; забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.3 цього Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.54 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок № 560) під час перевірки військово-облікового документа: уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком). У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка. У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», є чинним та не потребує обов`язкової заміни у разі (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа (п.55 Порядку № 560).

Відповідно до вимог п.52 Порядку № 560 під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації. У разі коли під час перевірки військово-облікового документа встановлено, що особа перебуває на військовому обліку в розвідувальних органах, то процес фото- і відеофіксації пред`явлення такими особами документів не здійснюється.

Згідно вимог п.81 Порядку № 560 у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою (п.69 Порядку № 560).

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У статті 72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для підтвердження порушення позивачем ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідач, відповідно до вимог Порядку № 560 та ст.251 КУпАП, зобов`язаний був надати докази, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фіксації події.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано фото та відео матеріалів, що позбавляє в свою чергу суд дослідити та перевірити докази, які б зафіксували події в повному обсязі.

Повістка № ОФ-22024/569 від 05.06.2024 року, що видана на ім`я ОСОБА_1 , 1974 р.н. не підписана останнім, а отже не може свідчити про належне сповіщення громадянина про необхідність обов`язку з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім цього акт про відмову ОСОБА_1 від повістки для уточнення даних, затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 05.06.2024 року, судом не береться до уваги, оскільки процес пред`явлення повістки та перевірки документів здійснювався без застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації. Водночас матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в розвідувальних органах, що виправдовувало б форму пред`явлення документів особі, без застосування технічних приладів.

В свою чергу, акт про відмову ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії, затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 05.06.2024 року та направлення на медичний огляд ВЛК з метою призову по мобілізації, також судом не беруться до уваги, оскільки із наданих представником відповідача доказів та тверджень, вбачається, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості з витягу № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо оновлення ОСОБА_1 облікових даних 27.05.2024 року були проігноровані (залишені поза увагою) або ж виявлено розбіжності даних, про що також свідчить виписана на ім`я позивача повістка для уточнення облікових даних.

Таким чином, оскільки позивач повістку на уточнення облікових даних не отримував (підпис відсутній), не з`являвся на її виклик, отже облікові дані у повному обсязі ІНФОРМАЦІЯ_3 не оновив, а тому в уповноваженої особи були відсутні підстави щодо направлення такої особи на ВЛК, а в ОСОБА_1 обов`язок на його проходження.

Отже, як встановлено судом, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушенням вимог КУпАП, при цьому, суду не було надано жодних підтверджуючих доказів, які б зафіксували правопорушення в повній мірі.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З наведених положень та обставин справи слідує, що відповідачем неправомірно визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 315 від 05.06.2024 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 25500,0 гривень, а тому, таку необхідно визнати протиправною і скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом встановлено, що під час звернення з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень (а.с.26).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 315 від 05.06.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , а справу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Суддя Грицко Р.Р.