Справа № 520/30156/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 листопада 2024 року № 520/30156/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ «ДАНЕТ» ();

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495), поновити реєстрацію ТОВ «ДАНЕТ» () в реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5 відсотків з 01 жовтня 2024 року шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

Ухвалою суду від 05.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вказаним вище адміністративним позовом.

Представником позивача до суду разом із позовом було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП - 43983495) №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ" (), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що жодна норма діючого законодавства не передбачає зупинення дії рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку. Більше того, як зазначає представник позивача, ч.4 ст.150 КАС України навпаки чітко підкреслює дану процесуальну особливість, а отже у такому випадку чинність зазначеного рішення відповідача (без зупинення його дії) може призвести до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача. Прийняте рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку спричиняє надмірне податкове та інше навантаження на позивача при анулюванні реєстрації платника єдиного податку, що є підставою для необхідності здійснити обов`язкову реєстрацію платником податку на додану вартість згідно положень п.183.4 ст.183 Податкового кодексу України, збільшення податкового навантаження на 20% від всієї суми прибутку, оскільки основні витрати полягають у сплаті послуг на адресу контрагентів, які не мають статусу платників податку на додану вартість, що у свою чергу не надає права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість; необхідності здійснювати додатковий (значно складніший) податковий облік та пов`язані з ним аспекти - електронне адміністрування податок на додану вартість, реєстрація податкових накладних, правило «першої події» як для податкових зобов`язань, так і для податкового кредиту, пропорційне віднесення сум податку до складу податкового кредиту, «умовний продаж» та інші особливості податкового законодавства; подання додаткової більш складної податкової звітності та сплата податкових зобов`язань кожного місяця; виникнення додаткових підстав для проведення перевірок ДПС - кожна податкова декларація з податку на додану вартість підлягає камеральній перевірці, а п.п.78.1.8. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України передбачено і спеціальну додаткову підставу призначення позапланової документальної перевірки, додаткова відповідальність у випадку нереєстрації платником податку на додану вартість згідно п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України. Також представником заявника зазначено, що прийняття спірного у цій справі рішення має наслідком збільшення податкового навантаження на 18% у вигляді необхідності сплати податку на прибуток, "єдиноподатні"-наслідки для всього доходу, отриманого позивачем з 01.01.2022 року від виду діяльності, який входить до класу 61.10 КВЕД-2010 та фактична необхідність застосування двох систем оподаткування і стан невизначеності до моменту винесення рішення у справі свідчить про те, що існує реальна загроза завдання шкоди правам та інтересам позивача, зокрема, матеріальним, яка буде значною, оскільки відновлення ділових відносин та нормалізація ведення господарської діяльності позивача призведе до значних зусиль та витрат. Так представником заявника вказано, що у разі відмови в забезпеченні позову та подальшого задоволення позовної заяви ТОВ «ДАНЕТ» і повернення відповідно ТОВ «ДАНЕТ» статусу платника єдиного податку зі ставкою 5% з 01.10.2024 р. постануть питання оскарження можливих штрафів, перерахунку сплачених податків за весь час знаходження на загальній системі оподаткування (ПДВ, податку на прибуток), їх повернення з державного бюджету (ще й у період дії військового стану, військової агресії з боку рф), що у свою чергу вимагає додаткових немалих ресурсів (залучення адвокатів, додаткові фінанси для оплати їх послуг, часових витрат і т.д.). Крім того, у разі невжиття ініційованих заходів щодо забезпечення позову, факт анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку вже протягом найближчого часу (протягом буквально 1-2 місяців) може призвести до неможливості позивачем виконання взятих на себе позивачем господарських зобов`язань, системного розірвання відповідних господарських зв`язків з боку абонентів (в тому числі у зв`язку із необхідністю підвищення вартості послуг позивачем), вивільнення працівників, що у свою чергу матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі навіть у разі ухвалення в подальшому позитивного рішення суду у цій справі. Представником заявника наголошено, що Верховним Судом підтримуються такі висновки заявника (у частині зупинення дії рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку платником єдиного податку), про що свідчить постанова Верховного Суду від 25.10.2023 року у справі №160/11784/23.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч.9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно приписів ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Також, суд наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними, навести підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Своєю чергою суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Аналогічні висновки наведено і у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі №300/5005/22 та від 21 вересня 2023 року у справі №600/1531/23-а.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що предметом даного позову є оскарження рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ «ДАНЕТ» ()

Позивачем у адміністративному позові вказано, що оскаржуване у цій справі рішення є протиправним, оскільки відповідачем останнє прийнято із порушенням вимог чинного законодавства та без врахування усіх обставин.

Зі змісту зазначеного рішення контролюючого органу вбачається, що останнє прийнято на підставі акту перевірки №44598/20-40-04-12-02/39690878 від 24.09.2024 року. В свою чергу у зазначеному акті перевірки зафіксовано, що позивач зареєстрований з 01.01.2016 року платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5 відсотків.

Враховуючи вказане суд зазначає, що правові засади, на підставі яких здійснене відповідне анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи, визначаються положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Приписами п.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Таким чином, анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи відбувається за чітко визначених та передбачених Податковим кодексом України підстав, й може бути реалізоване шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Слід наголосити на обставинах того, що для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

Зі змісту наведених представником заявника доводів та поданих до суду доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що у спірному випадку наявним є існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки метою вжиття заходів забезпечення позову у цій справі є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ", а також можливість реального виконання рішення суду й уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у разі задоволення позову, оскільки при анулюванні реєстрації платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5% позивачу буде змінено систему оподаткування, формату розрахункового документа, що може мати наслідком застосування штрафних санкцій та може призвести до зупинення діяльності заявника, й може матиме наслідком ускладнення відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні висновки наведено і у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №160/11784/23, постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі №420/25688/24.

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку з наведених підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду.

Обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ" (), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі відповідає його предмету та, вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Також суд наголошує, що в цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення.

Обраний судом спосіб забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований на збереження існуючого статусу позивача суб`єкта господарювання до ухвалення рішення у справі, відповідає принципам, визначеним Кодексом адміністративного судочинства України.

Відтак, враховуючи вищевикладене та з огляду на обставини того, що заявником наведено достатні обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у цьому випадку, наявні підстави для забезпечення цього позову у спосіб зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ", до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП - 43983495) №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ" (), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Суд зауважує, що згідно положень ч.8 ст. 154 КАС України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.