Справа № 552/6713/24
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6713/24
Провадження № 2-а/552/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В..,

секретаря судового засідання Біжко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу № 552/6713/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 3423 від 20.09.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Наведені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсним обставинам справи, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами. Йому не було вручено та не надходило жодної повістки до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої облікові дані він оновив вчасно. Вказує, що правопорушень не вчиняв та не порушував правил обліку.

Просив суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП №3423 від 20.09.2024 року, закрити справу та стягнути судові витрати.

Ухвалою судді від 09.10.2024 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач відзив до суду не подавав.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив з невідомих суду причин. Заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі до суду не подавав.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку.

Згідно витягу з застосунку Резерв +, ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 09.07.2024 року.

Постановою № 3423 від 20.09.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави.

Відповідно до вказаної постанови, яка є предметом оскарження, 19 вересня 2024 року о 17 год. 50 хв. під час звірки облікових даних ОСОБА_1 було встановлено, що 13.07.2024 року він отримав повістку, відповідно до якої йому належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 18.08.2024 року о 08 год. для звірки даних та з питань проходження медичного огляду. Станом на 19.09.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився,про причини неприбуття не повідомив, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 , ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд виходить з такого.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 3 ст. 210 КУпАП в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення та на час вирішення справи судом передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Норма має банкетний характер, відсилає до інших нормативних актів правил військового обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487,призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на 18.07.2024 року.

Проте, будь-які докази того, що він одержував повістку на 18.07.2024 року, яка б зобов`язувала його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в матеріалах справи відсутні.

З метою встановлення даної обставини ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 09.10.2024 року у відповідача було витребувано докази, а саме належним чином завірені копії матеріалів на підставі яких було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову №3423 від 20 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Але зазначена ухвала відповідачем не виконана, докази, які витребував суд, не надані, про причини невиконання ухвали відповідач суду не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем докази не надані, зокрема не надано докази того, що позивач одержував повістку, яка зобов`язувала його з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 26.02. 2024 року, застосовуючи наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, передбачені ч. 9 ст. 80 КАС України при розгляді справи суд виходить з того, що позивач такої повістки не одержував.

Вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та об`єктивної сторони правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Зазначена обставина свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Необхідно скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 3423 від 20 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження в справі закрити.

У зв`язку з задоволенням позову позивачу необхідно відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень у розмірі 605грн.60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 3423 від 20.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 605 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий Т.В.Шаповал