Справа № 645/2738/24
Суддя: Шевченко Г. С.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2738/24
Провадження № 2-а/645/35/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Іващенко Н.А.,

представника відповідача Чернявського М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову №2310 від 10.05.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 24.04.2024 р. його зупинили по вул. Полтавський шлях представники ІНФОРМАЦІЯ_2 і запросили для перевірки його військово-облікові документи. Після того, як він надав представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 свої військово-облікові документи та свідоцтво про хворобу, відповідно до якого йому надано статус обмежено придатної до військової служби у воєнний час та непридатний у мирний час, його запитали, чи перебуває він на військовому обліку, на що він відповів, що 30.03.2022 р. був екстрено призваний та мобілізований для виконання бойових завдань, але після вивчення та отримання його лікарняних документів військовим лікарем, він був направлений на медичне обстеження, за висновком якого був визнаний обмежено придатним та був направлений за місцем мобілізації, де 04.05.2022 став на військовий облік, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після вивчення його військово-облікових документів та отримання пояснень, документи повернули та відпустили без надання повістки чи усного інформування щодо необхідності прибути в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Жодної повістки йому не надавали та він її не отримував. 09.05.2024 ОСОБА_1 був затриманий поліцією та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де відносно нього офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 в його присутності було складено протокол №2271 від 09.05.2024 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Після вручення протоколу представники ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомили, що 10.05.2024 о 10:00 год. буде розглядатись матеріал справи відносно нього. 10.05.2024 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоб прийняти участь у розгляді справи, надати свої заперечення та пояснення, але як тільки він зайшов до ТЦК, йому одразу вручили готову роздруковану постанову №2310 від 10.05.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Вказав, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянув матеріали відносно нього без його участі, що позбавило його права на захист, об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення. Крім того, ОСОБА_2 встановив факти скоєння ним правопорушення 09.05.2024 р., постанова датована 10.05.2024 р. В зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_1 просив скасувати постанову №2271 від 10.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, як несправедливу та незаконну та закрити провадження у справі. Також просив стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

31.05.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 заперечує проти задоволення позову. Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав інформаційне повідомлення №3378/2 від 30.04.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо громадянина ОСОБА_1 , в якому зазначається, що останній відмовився від отримання повістки на оновлення даних. ІНФОРМАЦІЯ_6 було подано звернення до ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області щодо доставлення громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Згідно копії паспорту позивача він фактично та юридично проживає по АДРЕСА_1 . Вказав, що ОСОБА_1 підписав та ознайомився з протоколом, копію якого йому було надано на руки одразу після складання. Останньому було доведено час, місце розгляду протоколу. У призначений час та місце ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, що підтверджує журнал прийому відвідувачів/військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.05.2024. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними та безпідставними.

07 червня 2024 до суду надійшла відповідь на відзив позивача. Так позивач посилався на те, що твердження сторони відповідача зазначені у відзиві на позов не відповідають дійсності. Так, 24.04.2024 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було вручено під особистий підпис повістку про явку 25.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення в особливий період. Окрім того, в оскаржуваній постанові 2310 від 10.05.2024 відносно нього також зазначено про те, що 24.04.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було вручено під особистий підпис повістку про явку на дату 25.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення в особливий період. Своїм відзивом відповідач сам підтверджує про те, що третя особа ОСОБА_2 не установив факти щодо скоєного правопорушення, не вивчив матеріали справи, у зв`язку з чим виніс незаконну постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, в постанові йдеться, що йому була вручена повістка для визначення його призначення в особливий період, а у відзиві відповідач вказує, що повістка мала мету для оновлення даних. Також, у постанові йдеться, що представники ІНФОРМАЦІЯ_4 вручили йому повістку під особистий розпис, а у відзиві надають інформацію про те, що він відмовився від її отримання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Іващенко Н.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім того, долучив до матеріалів справи документи, підтверджуючі його повноваження. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

В ході судового розгляду встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 2310 від 10 травня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп.

Постановою також встановлено, що при перевірці наявних у ІНФОРМАЦІЯ_5 документів було виявлено, що у встановлений у повістці день, що підтверджується розпискою про одержання повістки, тобто 25.04.2024 року, гр. ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення на особливий період.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 частини першої, частину третю статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частини 1, 2 статті 17 Закону України «Про оборону України», ч.ч. 1, 2, 3 абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487). Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП є щире каяття винного. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не виявлено.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

25.04.2024 року (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 210-1 КУпАП в редакції, яка діяла на час розгляду справи, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Згідно вимог ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до абз. 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ч. 3, ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтями 15, 22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ встановлено, що вік призовників до 27 років, від 27 років до 60 років - військовозобов`язані. За рішенням ВЛК при визнанні військовозобов`язаного не придатним до військової служби, громадянин може бути списаним з військового обліку за віком ще до досягнення 60 років.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю мають право на звільнення від призову на військову службу під час мобілізації. Отримання звільнення від призову на військову службу за мобілізацією застосовується за умови подання підтверджуючих документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

Оцінюючи обставини, суд зазначає, що згідно положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, громадянин мав прибути у строки вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити ІНФОРМАЦІЯ_2 про поважність причин не прибуття за повісткою.

ОСОБА_1 відповідно до розписки від 24.04.2024 року про отримання повістки (від отримання якої відмовився) зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:00 год. 25.04.2024 року, однак у визначену дату та час за повісткою не прибув про причини своєї неявки не повідомив.

Відмова від отримання повістки ОСОБА_1 підтверджується рапортом, складеним командиром 2 відділення охорони роти 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим сержантом ОСОБА_4 в присутності свідків: командира 3 відділення охорони першого взводу охорони роти охорони старшого сержанту ОСОБА_5 , гранатометника третього відділення охорони першого взводу охорони роти охорони солдата ОСОБА_6 .

У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , посадовими особами 07.05.2024 подано звернення до ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення до РТЦК для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання звернення, 09.05.2024 представниками ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_1 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де в його присутності офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим лейтенантом ОСОБА_7 відносно ОСОБА_1 було складено протокол №2271 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, зі змістом якого він ознайомився під підпис та надав пояснення, які внесені до протоколу.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що у протоколі про адміністративне правопорушення було поставлено свій особистий підпис.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надані наступні пояснення: «Мені повістка ІНФОРМАЦІЯ_7 не видавалось та не вручалась під особистий підпис. Я надав їм військовий квиток, вони його дивились по черзі, я пішов зі своїми документами, свідків, відеофіксації порушення не надано. Зі змістом протоколу не згоден, я стою на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , звідки мобілізований 30.03.2022 року. 01.04.2022 військовим медиком був відправлений по місту мобілізації. 05.04.2022 став на облік в ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Також у протоколі є підпис ОСОБА_1 про те, що він отримав один примірник протоколу.

За результатами розгляду вказаного протоколу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 2310 від 10 травня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що останній порушив вимоги абзацу 2 ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.ч. 1, 2 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч.ч. 1, 2, 3, абзацу 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 30.12.2022 р. за №1487, що тягне за собою відповідальність, згідно Закону України, а саме не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08 год. 00 хв. 25.04.2024 року, причину своєї неявки не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Після дослідження матеріалів справи та надання їм оцінки, суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №2310 від 10 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Позивачем заперечується факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачем, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, надано суду докази і зазначено обставини, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які вказують на достовірність порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Наявні у справі докази, зокрема, копія розписки про відмову від вручення повістки ОСОБА_1 , рапорт, інформаційне повідомлення, звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, до обласного, районного (міського) ТЦК та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративні правопорушення, протокол № 2271 від 09.05.2024 року та оскаржувана постанова дають суду підстави зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №2310 від 10 травня 2024 року про накладення адміністративне стягнення на позивача за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані та доведені обставини, які свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 241-246, 250, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №2310 від 10 травня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складений 14.11.2024.

Суддя Г. С. Шевченко