Справа № 160/22593/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у не призначенні на посаду оперуповноваженого ГУНП в Дніпропетровській області як переможця конкурсу №8468;
- зобов`язати відповідача прийняти рішення за результатами проведення конкурсу №8468 призначити на посаду оперуповноваженого кримінальної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області або рівнозначну посаду іншого територіального підрозділу ГУНП в Дніпропетровській області передбачені конкурсним відбором.
В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправну бездіяльність відповідача, який попри те, що позивач став переможцем конкурсу №8468 на посаду оперуповноваженого кримінальної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області дотепер не прийняв рішення про призначення на цю посаду, чим порушив право позивача на працю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає про виключну компетенцію керівника органу поліції із приводу видання наказів щодо прийняття на службу до органів поліції. Зауважує, що позивач прийнятий на службу вперше та норми спеціального законодавства до нього встановлюють вимоги щодо проходження первинної професійної підготовки. Однак, наразі така підготовка скасована рішенням Національної поліції України, що і виключає можливість для видання наказу про прийняття позивача на службу. З цих підстав просить у задоволення позовних вимог відмовити.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що згідно із витягу з наказу від 26.11.2018 року №324 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.12.2023 року №2464 оголошено конкурс на службу в поліції для зайняття 43 вакантних посад середнього та молодшого складу поліції ГУНП.
Згідно витягу з протоколу №20/14-437 засідання поліцейської комісії ГУ НП в Дніпропетровській області від 31.01.2024 позивача рекомендовано до проходження служби в поліції на посаді оперуповноваженого кримінальної поліції.
Відповідно до протоколу №20/14-481 засідання поліцейської комісії ГУ НП в Дніпропетровській області від 31.01.2024 затверджено загальний рейтинг кандидатів, рекомендованих до проходження служби в поліції на посаді оперуповноваженого кримінальної поліції, зокрема, ОСОБА_1 із рейтингом 86.
Цим же протоколом затверджено список переможці для зайняття 10 вакантних посад оперуповноважених кримінальної поліції підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області, зокрема, Кам`янське РУП ГУНП в Дніпропетровській області, вакансій 2, №п/п6 1. ОСОБА_1 .
Через не призначення позивача на посаду, останній через представника 13.06.2024 звернувся до відповідача із відповідною заявою (запитом), на яку листом від 21.06.2024 отримав відповідь про те, що призначити позивача на посаду як переможця конкурсу не вбачається можливим через скасуванням Головою Національної поліції України Рознарядки про організацію первинної професійної підготовки на проходження первинної професійної підготовки поліцейських, яких уперше прийнято на службу в поліцію.
Позивач, не погоджуючись з тим, що його не призначено на посаду оперуповноваженого кримінальної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області як такого, який успішно пройшов конкурсний відбір та рекомендований до призначення на посаду, звернувся до суду з цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон України «Про Національну поліцію», відповідно до ст.1 якого Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із ст. 3 цього ж Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За приписами частин 1 та 2 статті 47 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.
Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону (ч.1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до ч.1,2 ст. 49 Закону України «Про Національну поліцію» на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" (ч.1). Вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України (ч.2).
За приписами статті 50 Закону України «Про Національну поліцію» громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоров`я зобов`язані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України (ч.1).
Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі (ч.2).
Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.3).
Згідно із ч.1,2,5,6,7 статтею 52 Закону України «Про Національну поліцію» з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади (далі - конкурс) (ч.1).
Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на прийняття на службу та зайняття вакантної посади (ч.2).
Конкурс проводиться відповідно до Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади (далі - Типовий порядок проведення конкурсу), що затверджується Міністром внутрішніх справ України.
Типовий порядок проведення конкурсу визначає:
1) умови проведення конкурсу;
2) вимоги щодо оприлюднення інформації про вакантну посаду державної служби та оголошення про проведення конкурсу;
3) повноваження поліцейської комісії при проведенні конкурсу;
4) порядок прийняття та розгляду документів для участі в конкурсі;
5) порядок проведення тестування, співбесіди, інших видів оцінювання кандидатів на службу в поліції та/або зайняття вакантних посад;
6) методи оцінювання кандидатів на службу в поліції та/або на зайняття вакантних посад державної служби (ч.5).
Рішення про оголошення конкурсу приймає керівник органу поліції, якому надано право приймати громадян на службу в поліції та/або призначати на відповідну вакантну посаду (ч.6). Конкурс проводиться відповідною поліцейською комісією (ч.7).

Відповідно до ч.1,2,4-8 статті 55 Закону України «Про Національну поліцію» служба персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції, де проходить конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність загальним вимогам та інформує про це поліцейську комісію (ч.1). Кандидати, які пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування, співбесіду та інші види оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу (ч.2). Засідання поліцейської комісії при проведенні конкурсу є правомочним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини її членів (ч.4).

Під час засідання поліцейської комісії при проведенні конкурсу її члени:

1) вивчають результати проведеної перевірки документів кандидатів;

2) проводять відбір кандидатів з використанням видів оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу;

3) проводять співбесіду з кандидатами з урахуванням результатів тестування;

4) особисто оцінюють рівень професійної компетентності претендентів, які відповідають умовам конкурсу, та визначають в особистому порядку їхній загальний рейтинг;

5) за результатами складення загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу.

Рішення поліцейської комісії за результатами конкурсу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від її складу (ч.6). Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом, який присутні на її засіданні члени комісії підписують не пізніше наступного дня після проведення засідання (ч.7). Інформація про переможців конкурсу оприлюднюється не пізніше наступного дня після підписання протоколу засідання поліцейської комісії відповідно до Типового порядку проведення конкурсу (ч.8).

Статтею 56 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що на вакантну посаду поліцейського призначається переможець конкурсу в разі його проведення (ч.1). Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ч.2).

У свою чергу умови і порядок проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади визначено Типовим порядком проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 25 грудня 2015 року N 1631 (далі - Порядок № 1631), відповідно до пункту 2 розділу 1 Порядку № 1631 конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади (далі - конкурс) проводиться в центральному органі управління поліцією та в її територіальних (у тому числі міжрегіональних) органах (закладах, установах) (далі - органи поліції) з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою. Конкурс оголошується наказом відповідного органу поліції, якому надано право приймати громадян на службу в поліції та/або призначати на відповідну вакантну посаду, і проводиться відповідною поліцейською комісією.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку № 1631 інформація (оголошення) про вакантні посади в поліції і про проведення конкурсу оприлюднюється відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" і цього Типового порядку на офіційному веб-порталі центрального органу управління поліції, відповідного територіального органу (закладу, установи) поліції.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу IV Порядку № 1631 служба персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції, де проходить конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність загальним вимогам, визначеним в оголошенні про проведення конкурсу, та інформує про це поліцейську комісію (п.1). Кандидати, які відповідають вимогам частин першої, третьої статті 49 Закону України «Про Національну поліцію», допускаються до конкурсу (п.2).

Конкурс проходить в декілька етапів:

1) тестування:

на знання законодавчої бази (професійний тест);

на загальні здібності і навички (тест загальних навичок);

особистісних характеристик (психологічний тест);

2) перевірка рівня фізичної підготовки;

3) співбесіда.

Результати конкурсних етапів, які визначені в підпункті 1 (крім психологічного тесту) та підпункті 2 цього пункту, чинні протягом шести місяців з дня закінчення конкурсу та можуть використовуватися кандидатом для участі в інших конкурсах на службу до поліції. Кандидатові, що брав участь у конкурсі, за його письмовим зверненням поліцейською комісією надається довідка з результатами цих конкурсних етапів (п.3).

Конкурсант, який за результатами проходження одного з конкурсних етапів не набрав мінімальної кількості балів або виконав одну з контрольних вправ на оцінку нижче ніж «задовільно», не допускається до наступних етапів та вибуває з конкурсу (п.4).

Згідно із розділом VIII Порядку № 1631 співбесіда з кандидатом проводиться поліцейською комісією (п.1). Під час співбесіди поліцейська комісія вивчає результати тестувань, рівня фізичної підготовки та документи кандидата, які подані ним особисто та надані службою персоналу (кадрового забезпечення (п.2). При проведенні співбесіди з кандидатом поліцейська комісія з`ясовує його професійні, морально-ділові якості, управлінсько-організаторські здібності (п.3).

Розділом ІХ Порядку № 1631передбачено, що за результатами обговорення кандидата поліцейська комісія приймає одне з таких рішень:

рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади;

не рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади (п.1).

Голосування поліцейської комісії за результатами співбесіди та обговорення членами поліцейської комісії результатів тестувань (перевірок) і документів кандидата проводяться за відсутності кандидата і запрошених осіб (п.2).

Рішення поліцейської комісії приймаються відповідно до статті 55Закону України «Про Національну поліцію». У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови поліцейської комісії. Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалося, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписують голова, секретар і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення, не пізніше наступного дня після проведення засідання (п.3).

Відповідно до розділу Х Порядку № 1631 за результатами всіх етапів конкурсу поліцейська комісія складає рейтинг кандидатів, рекомендованих до служби в поліції (п.1). Рейтинг складається, виходячи із загальної кількості балів, отриманих кандидатами в результаті проходження всіх етапів конкурсу (п.2).

За результатами складання загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу (п.3).

Інформація про переможців конкурсу оприлюднюється не пізніше наступного дня після підписання протоколу засідання поліцейської комісії в тому порядку, в якому він був оголошений (п.4).

Переможці конкурсу з числа осіб, визначених підпунктами 1, 2 пункту 3 розділу I цього Типового порядку, призначаються на посади не пізніше ніж за 6 календарних днів до направлення їх для проходження професійної підготовки (п.6).

Згідно із розділом ХІ Порядку № 1631 переможцю конкурсу відмовляється в призначенні на посаду в поліції в разі:

ненадання переможцем конкурсу у визначений строк документів, передбачених законодавством для спеціальної перевірки при прийомі на службу в поліції, та документів для оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання службових обов`язків потрібен такий допуск;

виявлення, у тому числі за результатами спеціальної перевірки, обмежень, пов`язаних зі службою в поліції, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими законами України;

відмови переможця конкурсу взяти на себе зобов`язання дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, що визначено законом;

наявності щодо переможця конкурсу заборон, передбачених Законом України «Про очищення влади»;

якщо переможець притягався на підставі обвинувального вироку, який набрав законної сили, до кримінальної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією;

якщо переможець притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Крім того частиною 3 статті 49 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які:

1) відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом;

2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

При цьому згідно із ч.2 ст. 61 цього ж Закону не може бути поліцейським:

1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою;

2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку;

3) особа, яка має непогашену або незняту судимість за вчинення кримінального правопорушення, крім реабілітованої;

4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав;

5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією;

6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов`язків потрібен такий допуск;

7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства;

9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Аналіз вказаних норм свідчить, що у разі проведення конкурсу (для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду) призначення на посади поліцейських, зокрема, з числа осіб, визначених підпунктами 1, 2 пункту 3 розділу I Порядку № 1631 (до яких відноситься і позивач), здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до направлення їх для проходження професійної підготовки, за наказом посадової особи органу (закладу, установи) поліції та відповідно до результатів конкурсу, який включає декілька етапів 1) тестування: на знання законодавчої бази (професійний тест); на загальні здібності і навички (тест загальних навичок); особистісних характеристик (психологічний тест); 2) перевірка рівня фізичної підготовки; 3) співбесіда.

При цьому на вакантну посаду поліцейського призначається визначений переможець конкурсу, за результатами складання загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу.

Разом з цим, порядок і умови проходження первинної професійної підготовки поліцейських, яких вперше прийнято на службу в поліції визначає Положення «Про організацію первинної професійної підготовки поліцейських, яких вперше прийнято на службу в поліції» затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2016 № 105 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 р. за № 576/28706).

Пунктом 3 Розділу І цього Положення визначено, що не підлягають повторному направленню на професійну підготовку поліцейські, які, у тому числі, були звільнені зі служби в поліції за пунктами 1, 4, 7, 8 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Як уже встановлено судом та на заперечується відповідачем, позивач за результатами перевірки документів та на стан відповідності вимогам частин першої, третьої статті 49 Закону України «Про Національну поліцію» був допущений до проходження конкурсу, пройшов всі етапи конкурси та за результатами складання загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу був визнаний переможцем конкурсу на посаду оперуповноваженого кримінальної поліції Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

При цьому, до цього позивач вже проходив службу в поліції та згідно із витягу з наказу від 26.11.2018 року №324 о/с звільнений зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), що виключає необхідність повторного направлення на професійну підготовку про що наполягає відповідач, висловлюючи вказану підставу як єдину правову позицію у спірних правовідносинах.

Між тим, станом на момент розгляду цієї справи, наказу про призначення позивача на спірну посаду або ж обґрунтованого рішення про відмову у призначенні відповідачем не прийнято. Таких доказів суду не надано, як і не надано доказів вжиття відповідачем заходів щодо вирішення питання про прийняття будь-якого з цих рішень, за результатами проведеного конкурсу та повідомлення про їх прийняття позивача.

При цьому, лист відповідача від 21.06.2024 року, яким позивача повідомлено про неможливість призначення на посаду як переможця конкурсу не розцінюється судом як рішення про відмову у призначенні переможця конкурсу на посаду в поліції у розумінні норм спеціального законодавства.

Велика Палата Верховного Суду, у постановах неодноразово викладала позицію, підтриману постановою Великою Палатою Верховного Суду від 08 вересня 2022 року у справі №9901/276/19 про те, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Водночас для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Самі собою строки поза зв`язком з конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не матимуть правового значення, якщо в зобов`язаної особи існували певні об`єктивні обставини, які перешкодили належному виконанню функцій державним органом. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких установлюється цей строк.

Аналіз норм ч.1 ст. 48, ст.56 Закону України «Про Національну поліцію», розділу Х, ХІ Порядку № 1631 свідчить про те, що за результатами конкурсу відповідач зобов`язаний був прийняти наказ про призначення переможця конкурсу на посаду або ж рішення про відмову у призначенні з підстав, виключний перелік яких наведений у розділі ХІ Порядку № 1631.

Беручи до уваги, що рішення про призначення на спірну посаду приймається за відповідних послідовних умов, серед яких: проходження кандидатом спеціальної перевірки, проходження всіх етапів конкурсу, визнання особи переможцем конкурсу за результатами складання загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, а відповідачем дотримання цих умов не заперечувалось, бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті будь-якого рішення за результатами проведеного конкурсу не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2. ст..2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що ж стосується способу захисту у цій справі та, зокрема, вимоги про визнання протиправної бездіяльності саме щодо не призначення на спірну посаду та зобов`язання відповідача прийняти рішення за результатами проведення конкурсу №8468 слід зазначити про таке.

Зобов`язання судом відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав. У той же час суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

За обставин цієї справи судом враховано, що відповідачем за результатом проведення конкурсу не прийнято жодного рішення (про призначення чи відмову у призначенні на посаду), за таких обставин, суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність саме щодо непризначення позивача на спірну посаду та зобов`язання прийняти рішення за результатом проведеного конкурсу є передчасними та не підлягають задоволенню.

У той же час, Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, у тому числі, про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, суд не обмежений вимогами адміністративного позову, виходячи з предмету судового захисту, на який він направлений. Нечіткість прохальної частини позовної заяви не є та не може бути підставою для відмови у її задоволенні, оскільки це суперечить принципам адміністративного судочинства і судового захисту у цілому.

Згідно із статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументами учасників справи.

За таких обставин, з метою захисту порушеного права позивача, ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами проведеного конкурсу № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача прийняти рішення за результатами проведеного конкурсу №8468, у зв`язку з чим, суд з урахуванням ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами проведеного конкурсу № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача прийняти рішення за результатами проведеного конкурсу №8468 відносно ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.

При прийнятті такого рішення відповідач має врахувати висновок суду, зроблений у цьому рішенні зокрема з приводу того, що не підлягають повторному направленню на професійну підготовку поліцейські, які, у тому числі, були звільнені зі служби в поліції за пунктами 1, 4, 7, 8 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим, за відсутності обставин, передбачених розділом ХІ Порядку №1631, означені посилання не можуть бути підставою для відмови у призначенні на посаду переможцю конкурсу.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, у повному обсязі попри часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами проведеного конкурсу №8468 відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області прийняти рішення відносно ОСОБА_1 за результатами проведеного конкурсу №8468 у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять), 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна