Справа № 120/7705/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 листопада 2024 р. Справа № 120/7705/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 2

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулося з адміністративним позовом Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в сумі 164178,09 грн за травень 2024 року.

У зв`язку з тим, що відповідач самостійно не сплачує відповідні витрати, позивач звертається до суду щодо стягнення вказаної заборгованості.

Ухвалою від 17.06.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

02.07.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відшкодування підприємствами фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (покриття витрат) чинним раніше законодавством не передбачалося, а відтак в разі призначення особі пільгової пенсії витрати на її виплату та доставку повинні нести органи Пенсійного фонду України за рахунок власних асигнувань.

Відповідач зауважив, що у 1994, 1999, 2002, 2008, 2013, 2016 та у 2021 роках проводив відповідні атестації, об`єктивність кожної з яких в свою чергу підтверджувалась Державною експертизою умов праці Вінницької області Мінпраці та соціальної політики України.

Проведені на підприємстві позивача атестації робочих місць не підтверджували важкі та шкідливі умови праці за посадами "огранувальник алмазів у діаманти", "обдирач алмазів", "розпилювач алмазів", "розмітник алмазів".

Зокрема відповідачем проведені атестації робочих місць:

- у 1994 році: Висновком ДЕ № 09-02-188 від 26.05.2008 вказано на необґрунтовність підтвердження права на пільгову пенсію за Списком № 2 на робочих місцях за професіями, серед яких "огранувальник алмазів у діаманти" та відповідно Наказом № 150 від 17.05.2008 року скасовано попередній Наказ №123 від 21.03.1994 року "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці";

- у 1999 році: Наказом № 177 від 19.04.1999 року "Про результати атестацій робочих місць за умовами праці" та Висновком ДЕ № 09-02-239 від 23.06.2008 на робочих місцях за професіями, серед яких "огранувальник алмазів у діаманти", не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2;

- у 2002 році: Наказом № 407 від 18.09.2002 року "Про результати атестацій робочих місць за умовами праці" та Висновком ДЕ № 09-02-73 від 20.09.2002 на робочих місцях за професіями, серед яких "огранувальник алмазів у діаманти", не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2;

- 2008 році: Наказом № 225 від 01.08.2008 року "Про результати атестацій робочих місць за умовами праці" та Висновком ДЕ № 09-02-315 від 01.08.2008 на робочих місцях за професіями, серед яких "огранувальник алмазів у діаманти", не підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2.

Відтак, відповідач зазначив, що за результатами зазначених атестацій робочих місць по професії "огранувальник алмазів у діаманти" не було підтверджено шкідливі умови праці та право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також відповідач зазначив, що поданий позивачем розрахунок на виплату та доставку пільгових пенсій не є належним доказом понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт сплати органом Пенсійного фонду України пільгових пенсій та витрат на їх доставку, а тому кожна сума повинна має бути обґрунтована та підтверджена первинними документами.

Разом із відзивом відповідач подав клопотання про зупинення розгляду справи.

11.07.2024 позивач подав відповідь на відзив, у якій спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 16.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

Акціонерне товариство "Вінницький завод "Кристал" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Згідно картки особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за пунктами 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за травень 2024 року в сумі 164178,09 грн.

Оскільки, заборгованість добровільно не сплачено, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Особливості відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин 2 і 3 статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97-ВР) передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону №400/97-ВР, встановлюються ставки збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в таких розмірах: 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону (абзац 3 пункт 1 статті 4 Закону №400/97-ВР).

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За приписами пункту 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, наведеними приписами визначено обов`язок підприємств відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій особам, яким такі призначені на пільгових умовах.

При цьому, відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється на підставі розрахунку сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 та списком №2.

Відповідно до матеріалів справи за АТ "Вінницький завод "Кристал" рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах по списку № 2 за травень 2024 року в загальній сумі 164178,09 грн.

Враховуючи, що на час розгляду судом цієї справи заборгованість по сплаті невідшкодованих фактичних витратах на виплату і доставку пенсії призначених на пільгових умовах відповідачем не сплачена, суд доходить висновку про обґрунтованість звернення позивача з позовом щодо її стягнення в судовому порядку.

Водночас, суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності підстав для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв`язку з тим, що особам мала б бути призначена пенсія у відповідності до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на підставі раніше діючого законодавства.

Суд звертає увагу, що предмет спору у даній справі не стосується перевірки законності раніше призначених пенсій на пільгових умовах, а тому вирішуючи справу по суті, суд не може робити висновки щодо наявності чи відсутності у осіб права на отримання пільгової пенсії.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року в адміністративній справі №802/1426/16-а за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до Державного підприємства "Вінницький завод "Кристал" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, зазначивши, що призначення пенсії відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення здійснюється за заявою фізичної особи, а тому оспорювання підстав, з яких призначена пенсія (за статтею 13 чи статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення") є виключним правом лише фізичної особи, якій ця пенсія призначена.

Щодо доводів відповідача про те, що розрахунки на виплату та доставку пільгових пенсій не є належним доказом понесення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, то суд зазначає, що відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснюється відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню за відповідний період. Аналогічна правова позиція узгоджується з подібними правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 № 817/1943/17 та від 05.01.2021 № 640/18421/19.

Статтею 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах в сумі 164178,09 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення частини 2 статті 139 КАС України, якими визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, з огляду на те, що, позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому з урахуванням приписів частини 2 статті 139 КАС України підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (р/р НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Ощадбанк" м. Вінниця, МФО 302076, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 2, в сумі 164178,09 грн (сто шістдесят чотири тисячі сто сімдесят вісім гривень 09 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21015)

Відповідач: Акціонерне товариство "Вінницький завод"Кристал" (код ЄДРПОУ - 33323245, вул. 600-річчя, 21, м. Вінниця, 21100)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна