Справа № 460/13394/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Гресько, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доІНФОРМАЦІЯ_1
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
05.11.2024 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, заявник) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо взяття його на військовий облік та призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язати відповідача виключити його із військового обліку.
Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_1 та/або іншим ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії, що направлені на: оповіщення на прибуття ОСОБА_1 , 1990 р.н. до центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань; уточнення персональних даних ОСОБА_1 , 1990 р.н. та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; організацію медичного огляду ОСОБА_1 , 1990 р.н. для визначення його придатності до військової служби; оформлення ОСОБА_1 , 1990 р.н. призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; відправлення ОСОБА_1 , 1990 р.н. до місць проходження військової служби.
На обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що позивач 02.10.2008 призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. І ст. 8-а Наказу МОУ № 342 від 09.06.2006 та 12.03.2009 був виключений з військового обліку. Наразі позивача без будь-яких правових підстав, протиправно поставлено на військовий облік відповідачем, крім того, останнім було здійснено дії, направлені на здійснення процедури оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за правилами постанови КМУ № 560 від 16.05.2024. Позивач не є військовозобов`язаним та/або резервістом у зв`язку з чим будь-які дії відповідача або інших територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є порушенням його прав. Представник позивача вказує, що позивач за своїм статусом не є та не може бути, ані резервістом, ані військовозобов`язані, тобто не підпадає під дію Законів України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Про військовий обов`язок і військову службу та Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, що фактично і є предметом спору. Таким чином, у разі незабезпечення позову зазначеним вище шляхом фактично унеможливить виконання рішення суду щодо відновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та відповідно судовий захист буде неефективним. Крім того, очевидними є ознаки протиправності рішення відповідача та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.
Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням вищенаведених приписів, суд розглядає заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подану представником позивача заяву та додані до неї докази, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, та заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити відповідні належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
З аналіз змісту поданої заяви про забезпечення позову суд приходить до висновку про не наведення заявником обґрунтованих та переконливих доводів й, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити:
1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду адміністративної справи;
2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся;
3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Отже, заявником не наведено підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України.
Підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 2 частини другої статті 150 КАС України, позивачем не наведено.
Суд зазначає, що застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 та/або іншим ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії щодо оповіщення на прибуття позивача до центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, уточнення персональних даних позивача та внесення відповідних змін у військово-облікові документи, організацію медичного огляду для визначення його придатності до військової служби, оформлення позивачу призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення його до місць проходження військової служби є необґрунтованим, оскільки такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Суд звертає увагу на те, що позивач та його представник не надали доказів існування очевидних ознак протиправності дій та рішень, суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів.
Відповідно, не доведені та документально не підтверджені обставини заподіяння шкоди правам та інтересам без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача та його представника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 06 листопада 2024 року.

Суддя Олег ГРЕСЬКО