Справа № 712/9962/24
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/9962/24
Провадження № 2а/712/130/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - Кеденко Я.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою інспектора 2 взводу ТОР роти 1 батальйону УПП в Черкаській області Рейманова Сергія Олексійовича серії ЕНА № 2770423 від 06.08.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., а саме за невиконання вимоги дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонено та порушення п. 8.4 ПДР порушення вимог дорожніх знаків.

Вказав, що зазначені у постанові обставини не відповідають дійсності. Так, дійсно 06 серпня 2024 року близько 17 год. 09 хв. він керував автомобілем «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці В`ячеслава Чорновола в напрямку від вулиці Чайковського до проспекту Хіміків. Помітив людей у військовій формі на узбіччі дороги, знизив швидкість аж до повної зупинки транспортного засобу і на вимогу поліцейського, який раптово з`явився на проїжджій частині, перелаштувався в праву смугу руху, зупинившись на узбіччі. Будь-яких знаків (обмежувальних, попереджувальних чи забороню вальних) на даному відрізку шляху встановлено не було. Після зупинки до автомобіля підійшов чоловік у військовій формі та запитав документи. Потім підійшов співробітник поліції і одразу повідомив про порушення правил дорожнього руху, а саме невиконання вимоги знаку 2.2, та про складання відповідної постанови.

Зазначив, що йому не надано можливість ознайомитись із матеріалами справи. Будь-які пояснення у нього не відібрані та ніде не зафіксовані, а можливості надати свої докази не надано. Можливості заявити клопотання, як і при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката не забезпечено зі сторони відповідача. Роз`яснень про можливість подання клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення захисника не надано. В порушення частини другої статті 34 КУпАП його інвалідність не визнано пом`якшуючою обставиною. Крім того, постанова інспектора не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Вважає, що постанова підлягає до скасування, а справа до закриття.

Просить скасувати постанову інспектора 2 взводу ТОР роти 1 батальйону УПП в Черкаській області Рейманова Сергія Олексійовича серії ЕНА № 2770423 від 06.08.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2024 року адміністративний позов прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

12.09.2024 року представником відповідача скерований відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 06.08.2024 близько 17 год. 09 хв. інспектор взводу № 2 роти ТОР батальйону УПП в Черкаській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку на мобільному блокпосту у складі зведеної групи з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. В`ячеслава Чорновола в м. Черкаси та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час поліцейський став свідком того, як позивач керуючи автомобілем OPEL VECTRA (д.н.з. НОМЕР_1 ) в м. Черкаси по вул. В`ячеслава Чорновола, 237 не виконав вимогу заборонного дорожнього знаку «Стоп-Контроль», який виставлений перед мобільним блокпостом та здійснив проїзд без зупинки перед даним дорожнім знаком, чим порушив вимоги цього знаку та п. 8.4. ПДР України. Після чого на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ « Про Національну поліцію» вказаний транспортний засіб був зупинений. Поліцейський згідно із ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився, згідно ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» проінформував про вчинене правопорушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В подальшому поліцейський оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія. Після перевірки документів поліцейський у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході проведення якого позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Під час розгляду справи позивач факт вчинення правопорушення не заперечував. Жодних письмових чи усних заяв та/або клопотань перед та під час розгляду справи від позивача не надходило. Розглянувши справу у відповідності до положень ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст.ст. 251, 252 КУпАП було винесено постанову серії ЕНА № 2770423 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Надалі поліцейський згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із постановою, та вручив її копію під підпис. Також позивачу було роз`яснено зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови. Зазначив, що посилання позивача на відсутність знаків, які б зобов`язували його здійснити зупинку автомобіля, спростовується відеозаписом (відеозапис «clip-0», час запису: з 00 хв. 31 сек. та з 12 хв. 03 сек.), з якого вбачається, що перед блокпостом розміщені 3 тимчасові дорожні знаки на переносних опорах: «Обмеження максимальної швидкості руху», «Звуження дороги» та «Контроль». Останній дорожній знак, перед яким позивач мав здійснити зупинку, знаходився безпосередньо перед поліцейським в момент подання ним за допомогою сигнального диска з червоним світлоповертачем вимоги про зупинку. Як видно з відеозапису (відеозапис «clip-0», час запису: з 00 хв. 45 сек.), транспортний засіб позивача рухався з постійною швидкістю, навіть не намагаючись її зменшити. В пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додано відеоматеріал з бодікамери 472919. Вважає, що поліцейський діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повні відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

23.09.2024 року представник позивача адвокат Гнатюк А.І. скерувала до суду відповідь на відзив, у якій вказала, що із самого початку відео вбачається, що транспортні засоби не зупиняються, а просто рухаються з допустимою швидкістю в лівій смузі руху. З моменту зупинки позивач заперечив наявність знаку «проїзд без зупинки заборонено», бо він там був відсутній. Також надано аргумент, що інші автомобілі не зупиняються, адже знак «проїзд без зупинки заборонений» відсутній. Сам же поліцейський спершу зазначив, що позивач не зменшив швидкість, чим не відреагував на знак «обмеження швидкості» і лише згодом почав видумувати інші порушення правил дорожнього руху. Також з відео наданого відповідачем вбачається, що знак, який встановлено на проїзній частині вулиці змінився (на перших хвилинах відеозапису встановлена конструкція має трикутну форму і за цією конструкцією відсутні будь-які інші знаки, а вже наприкінці відео вбачається зворотна сторона круглого знаку, який встановлено на металеву імпровізовану підставку на «ніжках»). Тобто, імовірно вже під час складання постанови на ОСОБА_1 хтось встановив додаткові знаки. Та все ж належних та допустимих доказів, які саме знаки були встановлені в момент руху по проїзній частині ОСОБА_1 відповідач та і не надав. Також вказала, що з наданого відео вбачається, що інші автомобілі не зупиняються, а отже є всі підстави вважати, що навіть встановлений додатково знак не був дорожнім знаком «проїзд без зупинки заборонено». З фотоматеріалу, який подано відповідачем вбачається, що дорожні знаки встановлені по вул. Смілянській в напрямку руху від транспортної зупинки «Стадіон» до «Залізничного вокзалу» (на фото чітко видно залізничний міст), натомість оскаржувана подія відбулася по АДРЕСА_1 . Дата формування фотоматеріалу теж невідома. Встановити чи дійсно дорожні знаки розміщені на жовтому тлі, у вірній послідовності та чи були взагалі встановлені в момент оскаржуваної події з матеріалів відзиву є неможливим. Просить позов ОСОБА_1 задовольнити.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 06 серпня 2024 року інспектором 2 взводу ТОР роти № 1 батальйону УПП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 2770423 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 06 серпня 2024 року о 17 год. 09 хв. водій, керуючи ТЗ OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці В`ячеслава Чорновола, 237 в місті Черкаси не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. 8.4. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до положень п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху; попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності.

Тобто, положення Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ст.31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення ним порушення ПДР відповідними доказами.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП, в повній мірі підтверджується наданим стороною відповідача відеозаписом та дослідженим судом, з якого вбачається, що водій «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 рухається з незмінною швидкістю, хоча дорожні знаки, в тому числі і знак «Стоп-Контроль», були виставлені перед мобільним блокпостом по вулиці В`ячеслава Чорновола в місті Черкаси.

Твердження позивача,що дорожній знак «Стоп контроль» було встановлено з порушенням ПДР України, та на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення; об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, спростовуються відеозаписом з бодікамери працівників патрульної поліції, відомості про який зазначено у наданій до суду копії оскаржуваної постанови (п.7 до постанови додаються: Відеоматеріал з бодікамери 4729 19). Оригіналу постанови до суду не подано.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що твердження позивача ОСОБА_1 та його представника, адвоката Гнатюк А.І., про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 126, 245, 251, 252, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 72, 211, 217, 241, 245, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Є. Троян