Справа № 538/176/24
Суддя: Цімбота Л. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/176/24
Провадження № 2-а/538/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря Дугніст А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Лохвиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати протиправною та скасувати постанову від 23.01.2024 р. про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 - 1 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 68020 грн та закрити провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.01.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно нього міського голови Заводської міської територіальної громади було складено протокол № 26 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Проте з вказаним протоколом він не погодився, про що зазначив в самому протоколі. 23.01.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. 16.01.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно нього було ще постанову № 10 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Посилаючись на ч. 1 ст. 61 Конституції України вважає, що 23.01.2024 р. його по суті вдруге притягнуто до адміністративної відповідальності за те саме правопорушення. За змістом вищевказаної постанови вбачається, що він, як посадова особа, порушив вимоги абз. 11 ст. 18 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 5 ст. 15 ЗУ «Про оборону України», ч. 1 ст. 38 «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, а саме не виконав розпорядження № 16 від 09.01.2024 р., видане 2 відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оповіщення військовозобов`язаних громадян згідно доданого до розпорядження списку. Натомість п. 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відповідно до п. 3.8 цього ж Положення постанова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби , прийнята в облікових цілях, дійсна протягом 5 років з дня закінчення медичного огляду. Постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісти такі особи повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 09.01.2024 виконавчим комітетом Заводської міської ради було одержане розпорядження № 16 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оповіщення призовників та військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в Заводській міській раді , згідно списку, для уточнення облікових даних та проведення медогляду та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте вказані у списку особи вже уточнювали свої облікові дані , проходили медогляд що підтверджувалося відмітками у військових квитках та визнані «обмежено придатними до військової служби. Таким чином, вважає, що були відсутні підстави для проходження повторного медичного огляду, уточнення облікових даних ,які були дійсними на той час, та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . До того ж згідно розпорядження Полтавської обласної військової адміністрації від 15.12.2023 № 793 головам територіальних громад лише рекомендовано забезпечити своєчасне оповіщення і явку військовозобов`язаних за повістками. Тоді як згідно абз 11 п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян … на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, тобто обов`язок оповіщення громадян покладається на ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто як голова Заводської територіальної громади в повній мірі забезпечив виконання розпорядження № 16 від 09.01.2024 р., а відтак підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 210-1 ч. 2 КУпАП відсутні. Натомість ІНФОРМАЦІЯ_3 при розгляді справи не були враховані вимоги ст. 280 КУПАП щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для правильного вирішення справи , зокрема чи наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. А тому оскаржувана постанова винесена без належних правових підстав та за відсутності будь-яких доказів його вини.

Ухвалою судді від 02.02.2024 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

01.03.2024 р. від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якій просили в позові відмовити, мотивуючи тим, що уч. 1 ст. 2 Закону України «Про оборону України» визначено, що оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони. ОСОБА_1 працює на посаді міського голови Заводської міської ради, йому як посадовій особі 09.01.2024року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено розпорядження №16 для оповіщення військовозобов`язаних проживаючих на території Заводської територіальної громади з метою уточнення військово - облікових даних та проведення медичного огляду з вказівкою забезпечити прибуття 12 січня 2024р. на 08.00 до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідальними особами Заводської міської ради заходи щодо оповіщення на вимогу пункту 32 (Порядку-1487) проігноровано, а лише повідомлено, що всі вказані в розпорядженні військовозобов`язані уточнили свої військово-облікові дані та пройшли військово-лікарську комісію. Тобто, саботували виконання вказаного розпорядження, що є грубим порушенням (Порядку1487). Відповідно до вимог пункту 32 (Порядку-1487) чітко визначено , що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні осіб, здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні осіб за місцем їх проживання шляхом вручення повісток під їх особистий підпис, у триденний строк письмово повідомляють відповідні ІНФОРМАЦІЯ_4 про результати оповіщення, виконання та забезпечують КОНТРОЛЬ ЗА ПРИБУТТЯМ у встановлений строк. Абз. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що виконавчі органи сільських, селищних рад організовують своєчасне оповіщення та прибуття громадян, а абзацом 14 цієї ж статті Закону зазначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад сприяють територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки у їхній роботі у мирний час та в особливий період, який діє на даний час. Абзацом 1 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено обов`язки органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування , підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, які зобов`язані на вимогу територіальних центрів сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом. Проаналізувавши відповідь, відповідальних осіб за оповіщення встановлено, що до виконання поставлених задач відповідальні особи віднеслись формально не оповістили належним чином та не забезпечили контроль за прибуттям в установлений строк, що спричинило зрив проведення мобілізації людських та транспортних ресурсів на території підпорядкованій Заводській міській територіальній громаді в особливий період. Ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, Згідно ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210; 210-1; 211(КУпАП). Ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачуваного частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Тобто саме за невиконання вимог ст.ст. 18, 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 8 ст.15 Закону України «Про оборону України», абз. 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимог п.32 (Порядку-1487) посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено 19.01.2024р. протокол про притягнення повторно міського голову Заводської міської ради ОСОБА_1 , як посадову особу до адміністративної відповідальності відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Як вбачається з ухвали від 14.06.2024 р. відбулася зміна складу суду, в зв`язку з чим повторно розпочато розгляд справи по суті, призначено засідання на 02.02.2024р.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив обставини, викладені в позові, додатково повідомив, що за аналогічною постановою, винесеною 19.01.2024 р. про притягнення його до відповідальності за цією ж статтею КУпАП, яку він також оскаржив до суду (справа 538/136/24), рішення суду не прийнято.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечення мотивувала аналогічно як у відзиві на позов.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши подані докази дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 19.01.2024 р. щодо ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено Протокол № 26, що ОСОБА_1 … працює на посаді міського голови Заводської міської ради, йому як посадовій особі 09 січня 2024р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлене розпорядження № 16 про оповіщення військовозобов`язаних з метою уточнення облікових даних та проведення медичного огляду про забезпечення їх прибуття 12 січня 2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівниками Заводської міської ради заходи щодо оповіщення … не виконано… ОСОБА_1 , як керівник Заводської міської ради не перевірив та не забезпечив виконання розпорядження територіального центру комплектування та соціальної підтримки в повному обсязі…. Вчинив правопорушення, передбачене ст.. 210-1 ч. 2 КУпАП. При цьому у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню, а саме за протоколом № 10 від 16.01.2024 ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. (а.с. 9).

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23 січня 2024 року, яка винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді міського голови Заводської міської ради, йому як посадовій особі 09 січня 2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлене розпорядження № 16 про оповіщення військовозобов`язаних з метою уточнення облікових даних та проведення медичного огляду про забезпечення їх прибуття 12 січня 2024 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівниками Заводської міської ради заходи щодо оповіщення на вимогу п. 32 Порядку організації військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок 1487) не виконано, не виконано вимоги ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу » із забезпечення своєчасного прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначених у розпорядженні військовозобов`язаних запасу. Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу » органи місцевого самоврядування зобов`язані на вимогу відповідного ІНФОРМАЦІЯ_4 сповістити про виклик та забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом. Абзацом 11 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад організовують своєчасне сповіщення та прибуття громадян. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності покладається на відповідних керівників. Так гр. ОСОБА_1 як керівник Заводської міської ради не забезпечив виконання розпорядження територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що призвело до невиконання мобілізаційного завдання з поставки людських і транспортних ресурсів. Таким чином гр. ОСОБА_1 міський голова Заводської міської ради як посадова особа порушив вимоги ст.18, ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 5 ст. 15 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 32 « Порядку організації військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487… Гр.. ОСОБА_1 не розкаявся в скоєному, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність . Крім того, в постанові зазначено, що враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв повторно правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП в умовах особливого періоду…. Накласти повторно на посадову особу гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , штраф у розмірі 6800 грн (а.с. 8,48).

Крім того, з наданої позивачем копії постанови, винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.01.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді міського голови Заводської міської ради, йому як посадовій особі 15 грудня2023 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлене розпорядження № 604 про оповіщення військовозобов`язаних з метою уточнення облікових даних та проведення медичного огляду про забезпечення їх прибуття у строк з 18 по 22.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівниками Заводської міської ради заходи щодо оповіщення …в повному обсязі проведено не було. Також у вказаній постанові зазначено, що « ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП в умовах особливого періоду…. Накласти на посадову особу гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , штраф у розмірі 5100 грн (а.с. 10).

Суд вважає, що дії відповідача та дана постанова є протиправними, виходячи з наступного.

Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття 23.01.2024 оскаржуваної постанови стало, незабезпечення ОСОБА_1 як посадовою особою виконання розпорядження територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що призвело до виконання мобілізаційного завдання. При цьому однією з кваліфікуючих ознак зазначено про повторність вчинення ним такого правопорушення.

Частина 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 16.01.2024 р. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч. 2 КУпАП, та 23.01.2024, яка є предметом оскарження у цій справі.

Проте статтею 289 КУпАП, яка визначає строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а згідно статті 291, яка визначає порядок набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили, передбачено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови,

Тобто станом на дату винесення тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови 23.01.2024 р, постанова від 16.01.2024р. не набрала законної сили, а відтак ОСОБА_1 станом на 23.01.2024 не вважався таким, що вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. А тому в цій частині спірна постанова не відповідає положенням КУпАП, адже кваліфікація дій ОСОБА_1 (в частині повторності) є неправильною. При цьому суд звертає увагу, що можливість перекваліфікувати дії ОСОБА_1 в межах розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, чинними нормами КАС України не передбачена.

Більше того суд вказує, що тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесенні постанови 23.01.2024 зазначив, що « ОСОБА_1 не розкаявся в скоєному, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність».

Проте, згідно ст. 35 КУпАП, визначено чіткий і виключний перелік обставин що обтяжують відповідальність. Так, обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її;

2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення;

3) втягнення неповнолітнього в правопорушення;

4) вчинення правопорушення групою осіб;

5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин;

6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Серед вказаного переліку обставин, що обтяжують відповідальність, така обставина як «відсутність каяття» не зазначена.

За таких обставин і з цих підстав оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного КУпАП.

Тобто, посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахувала вимоги статті 35, 280, 289, 291 КУпАП зокрема щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, в тому числі при призначенні стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

За таких обставин суд зазначає, що відповідач та його представник в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП. І матеріали справи не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є, на думку суду, підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 23.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч .2 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати і направити справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому суд не вбачає підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, оскільки, як зазначено вище, суд дійшов висновку про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_1 (в частині повторності) та при визначенні обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, що не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9,241-246,250,286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 23 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та направити справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адмініс-тративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА