Справа № 398/5045/24
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5045/24
провадження №: 2-а/398/74/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" листопада 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.

за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у період з 11 по 18 вересня 2024 року він перебував на лікарняному. 11.09.2024 року на вимогу дільничного Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області у с.Попельнасте, яка була мотивована начебто необхідністю надання ним документів на відстрочку (як батька 3-х дітей), він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де дізнався про те, що 11.09.2024 року стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. Копії вказаних протоколу та постанови були вручені йому під особистий підпис.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення №228 від 11.09.2024 року, він, як військовозобов`язаний, в особливий період порушив правила військового обліку, а саме, будучи оповіщеним уповноваженим працівником ТОВ «АПК Артем» з Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №4/10840 від 23.08.2024 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 року, відмовився від підпису та ознайомлення з наказом про оповіщення, та в подальшому за викликом у визначений термін не з`явився та не повідомив про поважні причини своєї неявки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення №228 від 11.09.2024 року вказано дві дати вчинення порушення: відмова від підпису про ознайомлення з Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №4/10840 від 23.08.2024р. та не з`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 р. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 11.09.2024 року. Разом з тим, відповідно до вимог ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже вказаний протокол, на думку позивача, не може бути розглянутий в суді як доказ, оскільки складений з порушенням визначеного законодавством строку та не на місці вчинення правопорушення, а також без наявності свідків, як це передбачено вимогами ст. 256 КУпАП.

Крім того, у протоколі № 228 від 11.09.2024р. міститься посилання на наявність акту відмови, але без його дати та будь-яких інших фактичних даних. Також в оскаржуваній постанові № 228 від 11.09.2024 р. відповідач не зазначає про докази, які б доводили вручення йому вказаного розпорядження чи відмови у його отриманні.

Натомість відповідач не надавав йому розпорядження чи повістку (її копію) про виклик на 02.09.2024р., будь-які відеозаписи вручення повістки чи доведення акта відмови від отримання повістки або іншого документа відсутні. Сама наявність акту відмови не є беззаперечним та належним підтвердженням його оповіщення.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення та винесеній на його підставі постанові, суб`єктом владних повноважень не вказано конкретний абзац норми щодо правил військового обліку, порушення якого ставилося йому в основу обвинувачення, чим порушено вимоги ст. 256 КУпАП. Відсутність у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення необхідного посилання на конкретну норму закону або підзаконного нормативно-правового акту щодо правил військового обліку, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210 КУпАП, прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 228 від 11.09.2024 року його складено 11.09.2024 року об 11год 10хв, а розгляд справи за даним протоколом призначено на цей же день, о 14 год. 00 хв. Того ж дня, 11.09.2024р., начальником Олександрійського РЦК винесено постанову №228 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не було дотримано встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки особа, яка притягається до відповідальності не була проінформована про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи, чим було позбавлено його можливості дати пояснення у справі, подати докази, скористатися послугами адвоката, а отже порушено його право на захист.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не було враховано, надані ним документи, які підтверджують його сімейний стан, зокрема, що на його утриманні знаходиться п`ятеро дітей віком до 18 років, що відповідно до пункту 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає йому право на відстрочку від мобілізації.

Крім того, згідно Закону України від 09 травня 2024 року №3696-ІХ, текст статті 210 КУпАП було доповнено приміткою, згідно тексту якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, на думку позивача, можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів звільняє особу від відповідальності за ст.ст.210, 210-1 КУпАП.

За таких умов, будь-яке застосування відповідачем стосовно нього штрафу на підставі ст.210 КУпАП України є незаконною, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до цієї статті, адже у ній прямо не передбачені інші персональні дані, тому вимога ТЦК про та СП про прибуття для їх уточнення суперечить ст.19 Конституції України, згідно якої ніхто не можу бути зобов`язаний вчинити дії, які прямо не передбачені або суперечать Закону.

Враховуючи вказані вище обставини та наведені правові норми, позивач вважає, що складена стосовно нього постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи відповідачем не були з`ясовані обставини справи, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Ухвалою від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01.11.2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого 23.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу, «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою проходження військово-лікарської комісії та уточнення облікових даних, було видано Розпорядження № 10840 та направлено для організації оповіщення визначених військовозобов`язаних на ім`я керівника ТОВ «АПК - Артем», та зобов`язано останнього забезпечити явку перелічених осіб на 09.00 годину 02.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одним з військовозобов`язаних, які викликалися до територіального центру комплектування являвся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконання отриманого Розпорядження, керівником ТОВ «АПК - Артем», у відповідності до вимог частини першої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, а також пункту 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Постанови КМУ №1487 30.12.2022 року було видано Наказ № 109-К від 26.08.2024 року, яким зобов`язано відповідального працівника здійснити оповіщення військовозобов`язаних з числа працівників підприємства щодо явки у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час виконання Наказу № 109-К від 26.08.2024 року, відповідальним працівником було здійснено оповіщення про виклик до територіального центру комплектування визначеного переліку працівників підприємства, в тому числі зазначене Розпорядження було доведено і до військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Останній в свою чергу, будучи оповіщеним з обов`язком з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився ставити свій підпис в Наказі про виклик № 109-К, що було зафіксовано у присутності трьох свідків шляхом складання Акту про відмову від підписання наказу про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 року.

Відповідно до ч.1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Тож, на думку відповідача, доводи позивача про безпідставність його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП є абсолютно безпідставними, як такі що суперечать встановленим фактам та зібраними по справі доказами, які долучені до матеріалів справи.

Позивач стверджує, що протокол та постанову № 228 йому було вручено, без з`ясування фактичних причин неявки по Розпорядженню, що абсолютно не відповідає дійсності, при вирішенні питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідача було спочатку встановлено його особу, перевірено підставність надання матеріалів до правоохоронного органу для його доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також з`ясовано про наявність чи відсутність поважних підстав, які завадили позивачу з`явитися у визначений термін чи повідомити про причини такої неявки. Під час спілкування було з`ясовано, що позивачу відповідальною особою було доведено про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 і відмовляючись від отримання повістки він діяв абсолютно усвідомлено, що опосередковано підтверджується доводами, викладеними ОСОБА_1 у своїй позовній заяві. Так, в своєму позові ОСОБА_1 зокрема посилається на те, що його оповіщення здійснював не відповідач, а інша особа. Також не заперечує факту своєї відмови від отримання повістки, а посилається лише на відсутність відеозапису цієї події. При цьому, під час складання адміністративного протоколу №228 позивач власноручно зафіксував причини свого неприбуття, посилаючись на те, що оповіщення було здійснено неналежним чином. Нікчемним виглядає і посилання позивача на дві дати у описовій частині протоколу, що нібито нівелює посилання відповідача на встановлення часу вчиненого адміністративного правопорушення. Як в протоколі, так і в постанові № 228 посилання на дату 23.08.2024 року йде як зазначення дати видання розпорядчого документу, а часом вчинення адміністративного правопорушення встановлено дату неприбуття за викликом та неповідомлення про поважні причини такої неявки з боку позивача.

Також, на думку відповідача є нікчемними і посилання позивача на Примітку до статей 210 та 210-1 КУпАП щодо застосування вказаних норм при можливості здійснення перевірки його особистих даних при прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за допомогою наявних Державних реєстрів, так як у випадку вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. З ст. 210 КУпАП йому інкримінувалось порушення п.10 статі 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Наявність на утриманні дітей чи наявність підстав для отримання відстрочки для призиву на військову службу під час загальної мобілізації саме по собі не дає право військовозобов`язаному порушувати правила військового обліку. Примітка до ст.ст. 210, 210-1 в частині можливості перевірки особистих даних військовозобов`язаних за допомогою Державних реєстрів не скасовує право викликати для уточнення даних територіальними центрами комплектування у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та обов`язок таких осіб з`являтися за викликом.

Маючи підстави для отримання відстрочки від призиву для проходження військової служби за мобілізацією позивач повинен був у відповідності до Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року особисто звернутися з заявою про надання відстрочки та надати документи, що підтверджують таке право.

Під час складання протоколу у адміністративній справі № 228 про вчинення адміністративного правопорушення позивачу було роз`яснено його права і обов`язки, визначені ст.268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 14.00 годині 11.09.2024 року в кабінеті № 5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт доведення до позивача вищевказаної інформації підтверджується його власноручним підписом.

Будучи ознайомленим зі змістом правопорушення, позивач повністю розумів зміст висунутих на його адресу звинувачень, і розуміючи їх суть, надав власноруч написане пояснення, в якому не спростовуючи факту ознайомлення з Розпорядженням про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначив, що на його думку, оповіщення було здійснено з порушення діючого законодавства.

Ознайомившись зі змістом протоколу, будучи ознайомленим під особистий підпис про час і місце розгляду, позивач не висловив ніяких застережень з даного приводу, про що в графі «заяви та клопотання» здійснив власноручний напис про відсутність таких заяв та поставив власноручний підпис, що повністю спростовує факт порушення права на захист Відповідача.

Твердження про відсутність посилань на наявність доказів при ухваленні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності також не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, а саме, у відповідній графі протоколу перелічені документальні докази, копії яких долучені до справи та на підставі яких ухвалено рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що своїми умисними діями позивач, достовірно знаючи, що діє незаконно, порушуючи Конституцію України, законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тим, що протягом тривалого періоду часу ухилявся від постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документа, просить постанову № 228 за справою про адміністративне правопорушення за ознаками частини 3 статті 210 КУпАП винесену 11.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити в силі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Згідно з протоколом №228 від 11.09.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період, порушив правила військового обліку, передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», тим що будучи оповіщеним вповноваженим працівником ТОВ «АПК Артем» з Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №4/10840 від 23.08.2024 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 року, відмовився від підпису про ознайомлення з Наказом та оповіщенням, та в подальшому за викликом у визначений термін не з`явився та не повідомив про поважні причини своєї неявки. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , роз`яснено ст.63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи відбудеться 11.09.2024 року о 14 год 00 хв в кабінеті №5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію вказаного протоколу ОСОБА_1 було отримано 11.09.2024 року, що підтверджується його підписом у ньому.

Відповідно до постанови №228 від 11.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, за вказане у протоколі правопорушення ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00грн.

Копію постанови ОСОБА_1 також було отримано 11.09.2024 року, що підтверджується його підписом у ній.

Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 19.12.2019 року №30 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.08.1974 року і по теперішній час.

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_1 , Попельнастівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області 23.08.2008 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 , актовий запис №5.

Згідно копій свідоцтв про народження ОСОБА_1 є батьком: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво серія НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво серія НОМЕР_4 ), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво серія НОМЕР_5 ), та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво серія НОМЕР_6 ).

Відповідно до копії інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я, 11.09.2024 року було сформовано медичний висновок №228В-58НЗ-ЕЕСТ-6643 про тимчасову втрату непрацездатності, пацієнт df968d12-9c9e-48e7-8882-57f187438c74, період непрацездатності з 11.09.2024 до 13.09.2024.

Згідно з копією інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я, 13.09.2024 року було сформовано медичний висновок №2ХЗХ-74ХТ-КН75-НЕАS про тимчасову втрату непрацездатності, пацієнт df968d12-9c9e-48e7-8882-57f187438c74, період непрацездатності з 13.09.2024 до 16.09.2024.

Відповідно до копії інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я, 16.09.2024 року було сформовано медичний висновок №5КК6-КК84-2494-СКЕЗ про тимчасову втрату непрацездатності, пацієнт df968d12-9c9e-48e7-8882-57f187438c74, період непрацездатності з 16.09.2024 до 18.09.2024.

Згідно довідки-характеристики виконавчого комітету Попельнастівської сільської ради від 17.09.2024 року №201, ОСОБА_1 , 1974 року народження, проживає в с.Попельнасте, працює в ТОВ «УкрАгроКом» трактористом, займається веденням особистого підсобного господарства. Проживає з дружиною, виховує п`ятьох дітей. Громадський порядок не порушує, скарги та заяви на нього на адресу сільської ради не надходили.

Відповідно до довідки про підтвердження місця роботи від 19.09.2024 року, ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів ТОВ «АПК-Артем» із 30.07.2021 року (наказ про прийняття від 29.07.2021 року №132-к) на умовах повного робочого часу. Середньомісячна заробітна плата становить 27 758,49 грн.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період і тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Конституції України, Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ), «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ (далі Закон № 3543).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжується станом і на час розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно ч.9 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України щодо військового обов`язку поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно ч.3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає в себе, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.5 ст.33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з "Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №1487 від 30.12.2022 року (далі Порядок №1487), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Завданнями військового обліку є:

-утворення військового резерву людських ресурсів, накопичення військово-навчених людських ресурсів, необхідних для укомплектування Збройних Сил, інших військових формувань у мирний час та в особливий період;

- проведення аналізу кількісного складу та якісного стану призовників, військовозобов`язаних та резервістів для їх ефективного використання в інтересах оборони та національної безпеки держави;

-своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

-організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

-забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях;

-забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку;

-забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).

Системою військового обліку є сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.

Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1487 військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).

Відповідно ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які зокрема, перебувають на військовому обліку призовників зобов`язанні прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 3543 мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення (ч. 5 ст. 4 Закону № 3543).

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 4 Закону № 3543 з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені ст. 22 Закону №3543.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 3543 зміст мобілізаційної підготовки, з-поміж іншого, становить військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 16 травня 2024 р. № 560 (Далі Порядок №560) визначає:

-механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

-процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів;

-процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;

-процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;

-організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;

-процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

-механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Відповідно до п.13 Порядок №560 керівники підприємств, установ, організацій з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування:

- видають наказ керівника підприємства (установи, організації) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у якому зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання;

- організовують через відповідальних осіб здійснення оповіщення у робочий час працівників підприємства (установи, організації) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис;

- здійснюють на підприємстві (в установі, організації) інформаційне забезпечення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації;

- повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства;

- забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від підприємства (установи, організації) до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин чи звільнення їх від виконання обов`язків з урахуванням часу, необхідного для прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та у разі потреби часу на зворотній шлях;

- невідкладно інформують відповідний районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про працівників, які відмовилися від отримання повісток, та працівників, які написали заяви про звільнення.

Судом встановлено, що 23 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_10 на ім`я керівника ТОВ «АПК - Артем» направлено розпорядження №10840 щодо оповіщення про виклик на 02.09.2024 об 9:00 год військовозобов`язаних громадян, які є працівниками вищезазначеного підприємства до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження військово-лікарської комісії та уточнення облікових даних.

Одним з військовозобов`язаних, які викликалися до територіального центру комплектування являвся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконання отриманого Розпорядження, керівником ТОВ «АПК - Артем» було видано Наказ № 109-К від 26.08.2024 року, яким зобов`язано відповідального працівника здійснити оповіщення військовозобов`язаних з числа працівників підприємства щодо явки у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з Актом про відмову від підписання наказу про оповіщення працівників щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 року, ОСОБА_1 в присутності трьох свідків відмовився від ознайомлення з наказом про оповіщення щодо виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543 під час мобілізації громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

- перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.6 Порядок №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

-оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

-прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

-проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

-перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

-документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

-відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Позивач посилається на те, що відповідачем при притягненні його до адміністративної відповідальності не було враховано, надані ним документи, які підтверджують його сімейний стан, зокрема, що на його утриманні знаходиться п`ятеро дітей віком до 18 років, що відповідно до пункту 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає йому право на відстрочку від мобілізації.

Крім того, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Отже, на думку позивача, відповідач мав можливість самостійно перевірити особисті дані військовозобов`язаного за допомогою Державних реєстрів.

Водночас, відповідно до п.56, 57 Порядок №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58 Порядок №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відповідно до п.59 Порядок №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до п.60 Порядок №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Суд встановив, що на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 мав статус військовозобов`язаного та перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керівником підприємства ТОВ «АПК - Артем» у відповідності до п.13 Порядок №560 на виконання Розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №4/10840 від 23.08.2024 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 року, вжито заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних про дату та час їх прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, проте позивач відмовився від підписання наказу про оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актом відмови складеним 02.09.2024 інспектором з кадрів ОСОБА_10 , бухгалтером ОСОБА_11 та заступником головного бухгалтера ОСОБА_12 .

Відсутність відеозапису відмови від ознайомлення і підписання наказу про оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не спростовує факт такого ознайомлення та відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з датою та часом його прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У подальшому ОСОБА_1 , в призначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_11 самостійно не з`явився та у найкоротший строк, шляхом безпосереднього звернення до зазначеного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб, причини своєї неявки не повідомив, а також не надав відповідних підтверджуючих документів щодо неможливості виконання відповідного обов`язку і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доказів поважності своєї неявки у визначений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 також не надав і суду.

09 вересня 2024 року в зв`язку з неприбуттям позивача, відповідачем направлено звернення №4/11867 до начальника Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградської області щодо доставляння громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення, за ст. 210 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як зазначає позивач в своєму позові, 11.09.2024 року на вимогу дільничного Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як військовозобов`язаний позивач зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені ч. 10 ст. 1, ч. 8 ст. 2 Закону № 2232, в тому числі дотримуватись порядку і правил військового обліку.

Ст. 23 Закону № 3543 визначені категорії осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Позивач зазначає, що на його утриманні знаходиться п`ятеро дітей віком до 18 років, що відповідно до пункту 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає йому право на відстрочку від мобілізації.

З аналізу вищезазначених нормативно-правових актів слідує, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний має особисто з`явитися і подати на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додати документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5, яка обов`язково реєструється, а комісія на підставі розгляду отриманих документів ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Отже за наявності підстав для одержання відстрочки, написання заяви про надання відстрочки здійснюється особисто заявником із зазначенням відповідного бланку, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, під свій особистий підпис, при наявності повного пакету документів.

Щодо тверджень позивача про позбавлення його можливості дати пояснення у справі, подати докази та скористатися послугами адвоката, слід зазначити, що з матеріалів справи №229 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 11.09.2024, де його повідомлено, що розгляд справи відбудеться 11.09.2024 року о 14 год 00 хв в кабінеті №5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та йому було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП. Будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило, що підтверджено його особистим підписом.

Доводи позивача, проте що датою вчинення адміністративного правопорушення є 02.09.2024, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 11.09.2024 року, що суперечить вимогам ст.254 КУпАП, слід зазначити.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім того відповідно до вимог ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Отже одразу після прибуття ОСОБА_1 , на вимогу дільничного Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, до ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол та постанова про адміністративне правопорушення, та особою, яка їх склала, виконані вимоги ст. 256 КУпАП щодо роз`яснення прав і обов`язків особі яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомлення з їх змістом, особистого підписання та отримання їх копій.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач в призначений час та дату до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не з`явився, доказів які б свідчили про поважність причин його не прибуття за викликом не надав, що є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За умовами частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Інші доводи позивача не спорстовують правомірність дій суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 33, ст. 183, 258, 268, 276, 278, 283 КУпАП, ст. 72-73, 77, 79, 269, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.М.Подоляк