Справа № 440/11279/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/11279/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №65 від 24.04.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, період догляду нею за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним 3-річного віку.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі також відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в оскаржуваному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не зараховано до страхового стажу позивачки період догляду нею за дитиною до досягнення нею 3- х річного віку, оскільки допущено помилку в прізвищі дитини, що не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 . Таким чином, підставою незарахування зазначеного періоду до страхового стажу стала допущена помилка при внесенні відомостей до реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження дитини.

Пояснювала, що відповідно до паспорта позивача, картки фізичної особи - платника податків від 31.08.2005 прізвище позивача вказано " ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 від 04.03.2020 прізвище позивача вказано ОСОБА_3 . З цього слідує, що при реєстрації народження дитини було допущено описку. Вказане узгоджується з аркушем паспорта позивача №7, на якому в графу Особливі відмітки внесено народжених нею дітей, зокрема ОСОБА_2 . У свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.05.2021 позивача зазначено ПІБ - ОСОБА_1 . При цьому, ПІБ, зазначені у свідоцтві, відповідають паспортним даним. Крім того, до позовної заяви додана копія довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради №244 від 15.04.2024, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно народила та виховала до 6-річного віку дітей, зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене вище ОСОБА_1 стверджувала, що допущена помилка при реєстрації народження дитини в Державному реєстрі актів цивільного стану не може суперечити ідентифікації фізичної особи для подальших юридичних дій у відповідних державних установах та не може бути підставою для незарахування ОСОБА_1 спірного періоду до її страхового стажу та позбавлення її права на пенсійне забезпечення, оскільки вказані в інших, поданих нею документах, відомості: ім`я та по батькові, дата і місце народження, серія і номера паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податку ідентифікують саме позивача та свідчать про належність вищезазначених документів саме їй.

Відповідач позов не визнав, у поданому 15.10.2024 відзиві представник відповідача зазначала, що за результатами розгляду заяви позивача, доданих до неї документів та наявних відомостей, до страхового стажу не зараховано період здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 04.03.2020 вказано прізвище матері " ОСОБА_3 ", що не відповідає прізвищу у паспорті ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, страховий стаж позивача склав 29 років 7 місяців 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, на думку представника відповідача, органом Пенсійного фонду прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, відповідач вважав витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн не співмірними зі складністю справи, значно завищеними, а також не підтвердженими доказами вартості робіт (послуг) адвоката.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 /а.с. 7-9/.

16.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

16.03.2021 за №339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Так, пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 було передано на розгляд ГУПФУ у Вінницькій області.

Рішенням ГУПФ України у Вінницькій області від 24.04.2024 №65 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу на дату звернення.

Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в рішенні від 24.04.2024 №65 зазначило, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 04.03.2020 вказано прізвище матері " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ).

Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 32/.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закон №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Висновки щодо правозастосування

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність страхового стажу у період здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 04.03.2020 вказано прізвище матері " ОСОБА_3 ", що не відповідає прізвищу позивача у паспорті ОСОБА_3 .

Судом досліджений дублікат свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.03.2020 та встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила сина ОСОБА_2 . При цьому, судом враховано, що первісне свідоцтво про народження (з урахуванням того, що рік народження НОМЕР_5 ) було складено на російській мові. У 2020 році видано його дублікат, в якому прізвище матері ОСОБА_1 перекладено як Пузир.

Суд зважає на ту обставину, що діловодство в радянські часи велося російською мовою, через що могла допускатися плутанина в написанні імен, прізвищ, по батькові, зокрема при перекладі з російської мови на українську і навпаки.

Розбіжності в записах російською мовою виникли внаслідок неусталеності правил і принципів передачі українських прізвищ російською мовою. Запис про народження ОСОБА_2 та записи про його батьків у дублікаті свідоцтва про народження /а.с. 11/ відображає тенденцію в сучасній мовній практиці до послідовного збереження особливостей звучання українських прізвищ.

Крім того, суд зауважує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не здійснено жодних дій щодо отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів.

З наведеного суд дійшов висновку, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, та відомостей стосовно паспортних даних позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково.

Відповідно до пункту "ж" частини третьої статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

До позовної заяви додана копія довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради №244 від 15.04.2024, яка свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно народила та виховала до 6-річного віку дітей 4 дітей, зокрема ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 34/.

Суд наголошує, що у спірному випадку мова йде про одну і ту ж особу, але має місце різне написання прізвища позивача в свідоцтві про народження дитини.

З змісту спірного рішення виявлено, що стаж зараховано частково - 29 років 7 місяців 23 днів /а.с. 32/.

Таким чином, відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час прийняття спірного рішення відповідач встановив:

вік позивача на момент звернення становив 60 років 7 місяців 17 днів.

страховий стаж - 29 років 7 місяців 23 днів.

необхідний страховий стаж - 30 років.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

За змістом статті 181 Кодексу законів про працю України, що узгоджується з положеннями статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Одночасно, пунктом 11 Порядку №637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 04.03.2020 підтверджено, що 06.01.1984 позивач ОСОБА_1 є матір`ю сина ОСОБА_2 , при цьому зазначення у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 04.03.2020 прізвища ОСОБА_3 замість ОСОБА_3 , не спростовує встановленого свідоцтвом факту.

Дослідивши матеріали справи, обставини спірних правовідносин, доводи сторін, надавши оцінку наданих доказів, суд дійшов висновку, що записами свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.03.2020 у сукупності з доданими до позовної заяви документами в повній мірі підтверджується право ОСОБА_1 на зарахування до страхового стажу періоду здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд дійшов висновків, що на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 мала необхідний страховий стаж понад 30 років.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування періоду здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Права позивача порушені саме рішенням відповідача від 24.04.2024 №65 про відмову у призначенні пенсії.

За таких обставин суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.04.2024 №65 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до пункту 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За змістом частини першої статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

У спірному випадку ОСОБА_1 29.08.2023 досягла 60 років, а звернулася за призначенням пенсії пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку, тобто пенсія за віком позивачу має бути призначена з дати звернення 16.04.2024.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу, з огляду на незарахування періоду здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до загального страхового стажу, враховуючи те, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії не містить інших підстав відмови ніж та, що зазначалась вище та приймаючи до уваги, що судом обраховано загальний страховий стаж позивача (який є більшим за 30 необхідних років), - належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 16.04.2024.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 16.04.2024, зарахувавши до страхового стажу період здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

З огляду на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, суд необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Вирішуючи питання стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так, 30.08.2024 між гр. ОСОБА_1 (клієнт) та ОСОБА_5 (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №69/24, копія якого наявна в матеріалах електронної справи /а.с. 35/.

Згідно з пунктом 3 умов Договору від 30.08.2024 №69/24 сторони домовилися, що вартість 1 (однієї) години роботи Адвоката при наданні правничої допомоги Клієнту за цим Договором становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а саме 1 342,00 грн. (2684,00 грн х 50% = 1342,00 грн).

За домовленістю Сторін розмір гонорару визначено в сумі 6000 грн.

Актом приймання-передачі правничих послуг від 20.09.2024 №69/24 підтверджено факт надання таких правничих послуг:

- пошук, аналіз та узагальнення законодавства та судової практики щодо спірних правовідносин - 2 год., загальна вартість 2684,00 грн;

- підготовка адміністративного позову - 3 год., загальна вартість 4026,00 грн /а.с. 36/.

Факт сплати ОСОБА_1 за надані правничі послуги підтверджується квитанцією від 04.09.2024 /а.с. 39/.

Оцінюючи обґрунтованість розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, з урахуванням заперечень представника відповідача, суд зменшує заявлені до відшкодування витрати в межах розгляду справи до 4026,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ у Вінницькій області підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені ним на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 4026,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії від 24.04.2024 №65.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 16.04.2024, зарахувавши до страхового стажу період здійснення догляду за дитиною до 3-х річного віку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) та частину витрат на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 4026,00 грн (сотири тисячі двадцять шість гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков