Справа № 520/24405/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2024 р.Справа № 520/24405/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши звіт Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 року у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року по справі № 520/24405/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

визнати протиправною відмову Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації;

стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на послуги адвоката.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відмова відповідача у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації є протиправною та такою, що порушує її права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року по справі № 520/24405/23 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) прийняти у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн), разом 6073,60 грн (шість тисяч сімдесят три грн 60 копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 520/24405/23 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) прийняти у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації.

Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у неї декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі № 520/24405/23 залишено без змін.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни про встановлення судового контролю, в якій просить зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі № 440/24405/23.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 р. заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі № 440/24405/23 відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України задоволено.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї ухвали подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі № 440/24405/23.

17.10.2024 р. до Другого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов звіт про виконання судового рішення. В поданому звіті відповідач послався на те, що 16.10.2024 р. Головним управлінням ДМС у Харківській області прийнято декларацію ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства. Зазначив, що вказана декларація була прийнята після неодноразового звернення Головного управління до позивачки з листами щодо направлення на адресу органу міграційної служби заповненої декларації. Про прийняття декларації громадянці ОСОБА_1 повідомлено листом від 16.10.2024 за вих. № 6301.7-17200/63.2-24. У зв`язку з цим, просив врахувати дії Головного управління ДМС у Харківській області щодо виконання постанови суду від 12.03.2024 р. у даній справі та прийняти рішення про належне виконання вказаного судового рішення.

Від представника позивача до суду надійшли заперечення щодо поданого звіту, в яких заявник просив:

відмовити у прийнятті Звіту Відповідача про виконання рішення суду, якщо до моменту розгляду звіту Відповідачем не буде надано належного та допустимого доказу прийняття декларації Позивача замість документа про припинення іноземного громадянства;

накласти на Начальника Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області ОСОБА_2 штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 121 120,00 грн. Попередити Відповідача, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання;

встановити Головному управлінню Державної міграційної служби України у Харківській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду по даній справі 10 днів з моменту проголошення ухвали.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 р. призначено до розгляду звіт Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на 31.10.2024 р..

Представник позивача та відповідач про дату час і місце розгляду звіту повідомлені належним чином.

31.10.2024 р. від представника позивача адвоката Тарасенко Д.Ю. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого заявник посилається на хворобу.

Разом з тим, оскільки представником позивача в обґрунтування заявленого клопотання жодних доказів не надано, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, звіт про виконання судового рішення та надані сторонами додаткові письмові пояснення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для затвердження звіту з огляду на наступне.

Як вказувалося вище, в поданому звіті відповідач послався на те, що 16.10.2024 р. Головним управлінням ДМС у Харківській області прийнято декларацію ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства. Зазначив, що вказана декларація була прийнята після неодноразового звернення Головного управління до позивачки з листами щодо направлення на адресу органу міграційної служби заповненої декларації. Про прийняття декларації громадянці ОСОБА_1 повідомлено листом від 16.10.2024 за вих. № 6301.7-17200/63.2-24.

В обґрунтування поданих заперечень на звіт, представник позивача зазначив, що листи, які прикладає Відповідач до свого звіту, Позивач не отримувала. Вказує, що в телефонній розмові представник Відповідача чітко зазначив, що хоча і напише до суду про прийняття декларації, вчиняти інші юридично значимі дії, в тому числі видавати довідку для оформлення паспорта громадянина України, Відповідач не збирається. Посилається на те, що законодавством України передбачено правові наслідки прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення іноземного громадянства. Вказує, що відповідач проявляє бездіяльність щодо видачі такої довідки про реєстрацію громадянином України. Наполягає, що лише видача такої довідки є підтвердженням реального прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення іноземного громадянства та буде свідчить про дійсне виконання міграційним органом судового рішення. Така позиція повністю відповідає приписам КАС України щодо доказів в адміністративному судочинстві і поки така довідка не буде видана Позивачці, неможливо встановити, що має на увазі Відповідач під прийняттям декларації чи вона дійсно прийнята замість документа про припинення іноземного громадянства із відповідними наслідками у вигляді можливості оформити паспорт громадянина України, чи лише прийнята як вхідна кореспонденція, що очевидно не є виконанням рішення суду.

30.10.2024 р. від відповідач до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких відповідач посилається на те, що предметом спору у справі № 520/24405/23 була правомірність відмови Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у прийняті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Вказує, що суд в рішенні від 12.03.2024 дійшов висновку, що ОСОБА_1 має повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства російської федерації наразі не є можливим. Таким чином, на виконання рішення суду від 12.03.2024 відповідач зобов`язаний був повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, що відповідачем зроблено і було. В свою чергу, доводи представника позивача про формальне виконання відповідачем рішення суду від 12.03.2024 у справі № 520/24405/23 обґрунтовані по суті, на думку позивача, необхідністю видачі ГУДМС у Харківській області ОСОБА_1 довідки, що є підставою для виготовлення паспорта громадянина України, та безпосередня видача ОСОБА_1 паспорта. Також зазначає, що відповідно до пункту 117 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006) (далі Порядок № 215), на ім`я ОСОБА_1 раніше було оформлено та видано Довідку від 17.01.2022 року № 6323-000005619 про реєстрацію особи громадянином України. Зазначену Довідку про реєстрацію особи громадянином України видано ОСОБА_1 до паспорта громадянина рф 51 № НОМЕР_2 , виданого 15.02.2018 г/к росії, Брест.

30.10.2024 р. від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому заявник посилається на те, що після отримання від Відповідача повідомлення про прийняття декларації Позивач звернулась до органу ДМС за місцем свого проживання в м. Івано-Франківську для замовлення паспорту. Проте, прийняти у неї документи відмовились з тієї причини, що у Позивача немає довідки про реєстрацію особи громадянином України, в якій визначено, що вона є підставою для видачі саме паспорта громадянина України (наявна у Позивача довідка, в якій зазначено, що вона є підставою для видачі ТПГУ, для мети отримання паспорту не підходить).

31.10.2024 р. від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій зазначено, що 31.10.2024 р. ОСОБА_1 , прибула до одного з підрозділів ГУ ДМС у Харківській області з метою оформлення паспорта громадянина України. Документи у ОСОБА_1 були пройняті, про що свідчить надана відповідачем заява-анкета № 11151057 від 31.10.2024 р. про оформлення паспорта громадянина України.

Надаючи оцінку наведеним сторонами доводам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що Кодексом адміністративного судочинства України регламентоване право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14.05.2020 у справі № 800/320/17.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі № 520/24405/23 була правомірність відмови Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у прийняті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Суд апеляційної інстанції в рішенні від 12.03.2024 фактично дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства російської федерації наразі не є можливим.

Таким чином, на виконання рішення суду від 12.03.2024 відповідач зобов`язаний був повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Як вказувалося вище, ГУДМС у Харківській області прийняло декларацію ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства, про що повідомило позивача відповідним листом від 16.10.2024 за вих. № 6301.7-17200/63.2-24.

Таким чином, відповідачем підтверджено фактичне виконання рішення суду від 12.03.2024 у справі № 520/24405/23.

Щодо доводів представника позивача про формальне виконання відповідачем рішення суду від 12.03.2024 у справі № 520/24405/23, які обґрунтовані по суті необхідністю видачі ГУДМС у Харківській області ОСОБА_1 довідки, що є підставою для виготовлення паспорта громадянина України, та безпосередня видача ОСОБА_1 паспорта, суд зазначає, що питання щодо процедури виготовлення ОСОБА_1 паспорта громадянина України не було предметом судового розгляду у справі № 520/24405/23.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 117 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) (далі Порядок № 215), на ім`я ОСОБА_1 раніше було оформлено та видано Довідку від 17.01.2022 року № 6323-000005619 про реєстрацію особи громадянином України. Зазначену Довідку про реєстрацію особи громадянином України видано ОСОБА_1 до паспорта громадянина рф 51 № НОМЕР_2 , виданого 15.02.2018 г/к росії, Брест.

Крім того, Довідка про реєстрацію особи громадянином України, форма 44, затверджена наказом МВС України 16.08.2012 № 715, на яку посилається представник позивача, видається або до паспортного документа, або до свідоцтва про народження. Видача повторної довідки аналогічного змісту або видача іншої довідки невстановленої форми та невстановленого зразка, про які зазначено представником позивача у клопотанні, нормами чинного законодавства не передбачені.

Відповідно до пункту 119 Порядку № 215 особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Пункт 119 Порядку № 215, на який посилається представник позивача, також не передбачає видачу довідки, що є підставою для виготовлення паспорта громадянина України, як того вимагає позивач.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення нового строку для подачі звіту, оскільки рішення суду від 12.03.2024 р. по справі № 520/2440523 відповідачем фактично виконано.

Керуючись ст. ст. 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити звіт Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 року у справі № 520/24405/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М. Катунов В.В.

Повний текст ухвалено складений 05.11.2024 року