Справа № 320/6597/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю

05 листопада 2024 року № 320/6597/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не проведення обчислення та перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки від 11.10.2022 року №5025 про розмір грошового забезпечення;

- зобов?язати Головне Управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести обчислення, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки від 11.10.2022 №5025 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням зазначених у цій довідці складових грошового забезпечення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволений.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі нової довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по м. Києву" від 11.10.2022 №5025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.12.2019 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по м. Києву" від 11.10.2022 №5025 та здійснити виплату відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. шістдесят коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053).

На виконання рішення суду, судом було виготовлено та надано позивачу виконавчі листи.

Позивач зазначає, що відповідач не виконує рішення суду.

14.06.2024 судом отримано заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Заявлене клопотання мотивовано тим, що не зважаючи на те, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області здійснюється виконавче провадження, боржником Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві станом на дату подання відповідної заяви позивачем добровільно не виконано рішення суду.

Таким чином, заявник із посиланням на нормативно-правове обґрунтування поданого клопотання, з метою забезпечення належного виконання судового рішення від 28 квітня 2023 року просить встановити судовий контроль за його виконанням шляхом зобов`язання боржника надати звіт про виконання судового рішення.

Оскільки розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, то розгляд поданої позивачем заяви суд вирішив за можливе здійснити розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Вирішуючи подане позивачем клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 320/6597/23, суд виходить з наступного.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 згаданої норми КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З цього приводу суд врахував висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 18.02.2021 у справі №813/5500/14, які обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

З аналізу зазначених норм законодавства Верховний Суд у вказаному рішенні дійшов висновку, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

Так, позивач зазначає, що неодноразово звертався до пенсійного органу із заявами про остаточне виконання рішення суду, але відповідач повідомляв тільки суму боргу та черговість його виконання.

Проте, позивач відповідних доказів до заяви про встановлення судового контролю не долучив.

До заяви долучені лише дві постанови державного виконавця про накладення штрафу від 10.04.2024 та від 14.05.2024.

Тому, зі змісту заяви та долучених до неї документів суд позбавлений можливості встановити факт невиконання судового рішення у повному обсязі чи частковому.

Якщо, позивачем малося на увазі, що перерахунок пенсії був здійснений, проте на даний час не виплачена заборгованість за минулі періоди до часу перерахунку, то суд зазначає, що відповідний борг виплачується державою за окремою бюджетною програмою, яка розроблена для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Заборгованість, що утворилась внаслідок виконання зазначеного вище рішення суду буде здійснена у межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету у порядку черговості, яка визначається за датою набрання законної сили рішеннями суду.

Як вже зазначалося вище, відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, згідно з вказаною статтею судовий контроль за виконанням судового рішення передбачає зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення; можливість накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за наслідками розгляду звіту; розгляд позовних заяв в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, з урахуванням конкретних обставин та необхідності у здійсненні такого судового контролю.

Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження", суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду) викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №823/1265/16.

З урахуванням наведеного суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви позивача належить відмовити.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.