Справа № 640/12407/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Київ № 640/12407/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Собко О.В., Малярчук Ю.Б.,

від відповідача - Норець В.М., Бенедюк В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками

податків

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач) з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі- відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 220 від 01.02.2022; № 101 від 01.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № від 16.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки контролюючим органом було допущено порушення процедури проведення планової документальної перевірки, при цьому, висновки акта перевірки по суті встановлених порушень є безпідставними та недоведеними.

Позивач зазначає, що відповідач коригуючи план-графік щодо перевіряємого періоду та місяця проведення перевірки, діяв не у законодавчо встановлений спосіб. Внесення відповідачем змін до плану-графіка та затвердження таких змін є протиправними, такими, що суперечать принципам правової визначеності та прогнозованості, відтак графік коригування та наказ про проведення планової перевірки в період, відмінний від того, який визначений у затвердженому до 25 грудня 2017 року плану-графіку є протиправними, а проведена відповідачем документальна перевірка незаконною, як наслідок, Акт перевірки складений внаслідок проведення незаконної перевірки, а тому прийняті на підставі такого акта податкові повідомлення-рішення, є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, позивач акцентує увагу на тому, що Кабінетом Міністрів України на момент прийняття наказу про поновлення перевірки № 570 від 18.08.2021 не приймалось рішення про завершення дії карантину, а відтак, діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків, у тому числі на ті, які були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними на момент установлення карантину. Відповідач не мав права поновлювати проведення документальної планової перевірки позивача.

При цьому, позивач зазначає, що встановлення судом обставин, які вказують на протиправність наказу про поновлення перевірки, є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень без надання оцінки висновкам відповідача по суті виявлених порушень.

Крім того, позивач вказує на проведенні планової документальної виїзної перевірки позивача понад строки, у межах яких вона може бути проведена (перевищення визначеної законодавством граничної тривалості перевірки).

У той же час, позивач зазначає, що повторне перенесення термінів проведення перевірки з метою отримання доступу до документів, доступ до яких вже був наданий відповідачу, є протиправним, адже реалізація функції контролю у відповідний спосіб вже відбулася, а повторне перенесення термінів перевірки з одних і тих же підстав є перевищенням наданих відповідачу повноважень, позаяк не передбачене Податковим кодексом України. Перевірка призначена за період більше 1095 днів та грошові зобов`язання визначені за період більше ніж 1095 днів.

Відповідачем не враховано особливості облікової політики позивача, самостійно з перевищенням повноважень обрано інший обліковий підхід, та й його вимог не дотримано: доходи визначені неправильно, витрати не враховані, не приділено уваги питанню достовірності визначення розміру доходу та вірогідності надходження до позивача економічних вигід, як обов`язкових критеріїв визнання доходу відповідно до МСФЗ.

Позивач також наголошує і на тому, що в акті перевірки відповідачем не вказується яким чином був виміряний дохід від безоплатного отримання активів, але з аналізу сум випливає, що оцінка вартості майна зроблена відповідачем на підставі первинних документів, які сам же відповідач вважає «нікчемними», одночасно погоджуючись з їх юридичною значимістю. Причому, взявши з первинних документів суми без податку на додану вартість, відповідач тим самим вказує на право позивача на відшкодування таких сум податку на додану вартість.

Оскільки актом перевірки не встановлено придбання необоротних активів, уцінених згідно Протоколу № 1 від 15.03.2017 з податком на додану вартість та документально не підтверджено формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість за господарськими операціями з придбання означених основних засобів, не встановлено та документально не підтверджено використання такого майна в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, то висновки акта перевірки про порушення позивачем п.п. г) п. 198.5 ст. 198 ПК України є недоведеним через відсутність відповідних кваліфікуючих ознак.

Щодо визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість по операціям з «ризиковими» контрагентами (нереальність господарських операцій), позивач наголошує на тому, що відповідач в акті перевірки визнав реальність існування, як речей матеріального світу, тих товарів, постачання яких переліченими контрагентами-постачальниками відповідач заперечує. Позивач вважає відповідні висновки відповідача безпідставними, оскільки жодна із зазначених в акті перевірки обставин не вказує на відсутність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду від 01.09.2022 суд оголосив перерву у засіданні до 22.09.2022.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2022 суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 24.11.2022.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2022 суд оголосив перерву в судовому засіданні.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022, Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом, Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 640/12407/22, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 прийнято до провадження адміністративну справу, ухвалено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 13.02.2024.

До суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платникам податків надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що на підставі плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 14.06.2018 № 1122, проведена планова виїзна документальна перевірка АТ «Укргазвидобування» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2018. За результатами проведеної перевірки складено акт від 10.01.2022 № 12/31-00-07-01- 01/30019775 та встановлено порушення податкового законодавства: п. 44.1 cт. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. 1, ст. 3, ст. 9, ст. 11, ст. 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог розділу 4 Концептуальної основи фінансової звітності (ухваленою Радою МСБО у вересні 2010 року), п. 7, п. 10 МСБО 18 «Дохід», п. 1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, в результаті чого, занижено податок на прибуток всього у сумі 135695211 грн; п. 189.1 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3, абз «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, ст. 200 ПК України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість на загальну суму 339750989 грн; п.201.10 ст.201 ПК України, а саме: відсутність реєстрації платником податків - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49 ПК України, а саме: неподання до податкового органу Додатку ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств на виплату доходів нерезидентам, який є її невід`ємною частиною, щодо операцій з виплати доходів на користь нерезидента «Solar Turbines Europe S.A.» (Бельгія) - за 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року; п. п. 119.1 ст. 119 ПК України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, суми утриманого з них податку, які призвели до зміни платників податків за період з І кв. 2015 - 4 кв. 2017; п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 і зареєстрованого Міністерством юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (із змінами і доповненнями) щодо неоприбуткування готівкових коштів в день їх надходження в книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 57593,70 грн.

Також, відповідач акцентує увагу на тому, що одним із аргументів з боку позивача є протиправність дій контролюючого органу щодо призначення/відновлення перевірки, які відповідач вважає необгрунтованими, з огляду на те, що затверджений з урахуванням норм ст. 77 ПК України та відповідно до зазначеного порядку, позивача було включено до плану графіку проведення документальних планових перевірок на 2018 рік, як платника податків, що має критерії ризику несплати податків високого ступеня. У квітні 2018 року, шляхом коригування внесено зміни до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 шляхом перенесення термінів перевірки, а саме змінено місяць проведення перевірки з квітня 2018 на червень 2018 та період з 01.01.2015-31.12.2017 на 01.01.2015-31.03.2018. Така зміна до плану-графіку проводиться на підставі проектів коригування плану-графіка документальних планових перевірок платників податків на відповідний місяць. В даному випадку, позивач був повідомлений завчасно до початку проведення планової перевірки.

Отже, на думку відповідача, оновлений план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік, який з урахуванням коригування у квітні розділів І «Документальні планові перевірки платників податків-юридичних осіб» та II «Документальні планові перевірки фінансових установ, постійних представництв нерезидентів» сформовано на підставі норм ПК України та зазначеного Порядку, який оприлюднений на офіційному сайті ДФС України 13.04,2018, тобто завчасно та до початку проведення перевірки, що в свою чергу дало змогу АТ «Укргазвидобування» бути обізнаним про проведення такої перевірки.

Також, відповідач вважає, що посилання позивача на протиправність дій контролюючого органу щодо поновлення перевірки є безпідставними, адже відповідно до положень пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи. З метою реалізації вимог пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 909-ІХ, 03 лютого 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», що дало підсатви відповідачу для поновлення проведення перевірки позивача.

При цьому, відповідач вважає, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідком проведення перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

До суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, в якій товариство не погоджується з доводами, викладеними контролюючим органом у відзиві на позовну заяву, та особливу увагу звертає на порушенні процедури як призначення перевірки, так її поновлення під час дії мораторію на проведення перевірок під час дії карантину.

На відповідь на відзив, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платникам податків подано заперечення, в яких наголошується на тому, що встановлені перевіркою обставини та висновки акта перевірки підтверджуються як документально, так і нормативно, при цьому, доводи позивача не спростовують встановлених податковим органом порушень, та не є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

13.02.2024 судом відкладено підготовче засідання на 08.04.2024.

08.04.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено спрву до розгляду по суті на 02.09.2024.

02.09.2024 судом оголошено по справі перерву до 24.10.2024.

У судовому засіданні представники позивача вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (наразі - Центральне міжрегіональне управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків) № 1122 від 14.06.2018 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування» було призначено документальну планову виїзну перевірку Акціонерного товариства «Укргазвидобування» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2018. Відповідно до змісту вказаного наказу, перевірка починається з 25.06.2018, тривалість перевірки - 30 робочих днів.

Наказом відповідача № 1470 від 07.08.2018 «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування» було продовжено термін проведення такої перевірки на 15 робочих днів з 08.08.2018.

Наказом відповідача № 1554 від 16.08.2018 «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування», було перенесено терміни проведення перевірки позивача з 20.08.2018 до дати отримання копій первинних документів або забезпечення доступу до перевірки таких документів.

Наказом відповідача № 570 від 18.08.2021 «Про поновлення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування» було поновлено з 01.09.2021 документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 по 31.03.2018 у зв`язку із забезпеченням доступу до вилучених документів.

Наказом № 596 від 07.09.2021 «Про зупинення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування» (код 30019775)», проведення документальної планової виїзної перевірки позивача зупинено починаючи з 08.09.2021 на 15 робочих днів.

Наказом № 628 від 23.09.2021 «Про зупинення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування» (код 30019775)», проведення документальної планової виїзної перевірки позивача зупитчено починаючи з 29.09.2021 на 15 робочих днів.

Листом від 11.10.2021 № 8078/6/31-00-07-01-01, відповідач повідомив позивача про поновлення перевірки з 22.10.2021 на 2 робочі дні.

Наказом № 685 від 23.10.2021 «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування» ()», відповідач у зв`язку із вилученням оригіналів первинних документів Генеральною прокуратурою України (кримінальне провадження № 000008), переніс терміни проведення планової виїзної перевірки позивача з 25.10.2021 до дати отримання копій документів або забезпечення доступу до них.

Наказом відповідача № 782 від 20.12.2021 «Про поновлення документальної планової виїзної перевірки АТ «Укргазвидобування», поновлено документальну планову виїзну перевірку позивача у зв`язку із забезпеченням Національним антикорупційним бюро України доступу до первинних документів (кримінальне провадження № 0000008).

За результатами перевірки позивача, відповідачем складено акт від 10.01.2022 № 12/31-00-07-01-01/30019775 про результати документальної планової виїзної перевірки Акціонерного товариства «Укргазвидобування», яким встановлено порушення податкового законодавства: п. 44.1 cт. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. 1, ст. 3, ст. 9, ст. 11, ст. 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог розділу 4 Концептуальної основи фінансової звітності (ухваленою Радою МСБО у вересні 2010 року), п. 7, п. 10 МСБО 18 «Дохід», п. 1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, в результаті чого, занижено податок на прибуток всього у сумі 135695211 грн; п. 189.1 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3, абз «г» п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, ст. 200 ПК України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість на загальну суму 339750989 грн; п.201.10 ст.201 ПК України, а саме: відсутність реєстрації платником податків - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; п. 49.1 та п. 49.2 ст. 49 ПК України, а саме: неподання до податкового органу Додатку ПН до рядка 23 ПН Податкової декларації з податку на прибуток підприємств на виплату доходів нерезидентам, який є її невід`ємною частиною, щодо операцій з виплати доходів на користь нерезидента «Solar Turbines Europe S.A.» (Бельгія) - за 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року; п. п. 119.1 ст. 119 ПК України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, суми утриманого з них податку, які призвели до зміни платників податків за період з І кв. 2015 - 4 кв. 2017; п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 і зареєстрованого Міністерством юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (із змінами і доповненнями) щодо неоприбуткування готівкових коштів в день їх надходження в книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 57593,70 грн.

У зв`язку із не згодою з висновками акта перевірки, позивачем подані 26.01.2022 заперечення від 26.01.2022 № 41.1-019-399 до акта перевірки.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 01.02.2022 були прийняті податкові повідомлення-рішення № 220, яким до позивача застосовано штраф (фінансову санкцію) з податку на прибуток у сумі 1020,00 грн та № 101, яким до позивача застосовано штраф (фінансову санкцію) з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1020,00 грн.

Указані податкові повідомлення-рішення отримані позивачем 07.02.2022р.

Листом від 09.02.2022 № 1508/6/31-00-07-01-01, відповідачем надано відповідь на заперечення позивача до акта перевірки, відповідно до яких, відповідачем прийняті, як обґрунтовані заперечення позивача щодо взаємовідносин останнього з ТОВ «Торгово-інвестиційна компанія «Енергія» щодо поставки автомобілів спеціальних-агрегатів цементуючих гідророзривних ACF-700-С15ТН-65053 на базі шасі автомобіля КрАЗ-65053. У іншій частині відповідач відхилив доводи позивача про необґрунтованість висновків акта перевірки.

Також, на підставі висновків акта перевірки, відповідачем, з урахуванням відповіді на заперечення до акта перевірки, 16.02.2022 прийняті податкові повідомлення-рішення № 101, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 129578599,00 грн, з яких 114010312,00 грн податкове зобов`язання та 15568287,00 грн штраф (фінансова санкція), № 101, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 416519152,45 грн, з яких 333215 322,00 грн податкове зобов`язання та 83303830,45 грн штраф (фінансова санкція), № 101, яким до позивача застосовано штраф (фінансову санкцію) з податку на додану вартість у сумі 6800,00 грн, № 101, яким до позивача застосовано штраф (фінансову санкцію) за ненадання документів при здійсненні податкового контролю у сумі 1020,00 грн, № , яким позивачу визначено суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 68409,11 грн.

На податкові повідомлення-рішення позивачем було подані скарги.

Рішенням від 22.07.2022 № 7800/6/99-00-06-01-02-06 ДПС України, скаргу позивача на податкові повідомлення-рішення від 16.02.2022 № 101, № 101, № 101, № 101, № залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Скарга на податкові повідомлення-рішення від 01.02.2022 № 220 та № 101 станом на дату подачі цієї позовної заяви не була розглянута.

Позивач вважає вказані податкові повідмолення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Подактового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно з п. п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Як зазначалось вище, підставами позову визначено, зокрема, незаконність поновлення проведення перевірки товариства позивача під час дії мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинення на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними.

Суд зазначає, що за сталою судовою практикою, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким доводам слід суду надавати першочергову оцінку, а у разі їх не підтвердження, переходити до розгляду спору по суті порушень, на підставі яких було прийнято податкові повідомлення-рішення.

Позивач наполягає на тому, що документальна планова виїзна перевірка АТ «Укргазвидобування», за результатами якої було оформлено акт перевірки та прийнято податкові повідомлення-рішення, була проведена незаконно, відповідно, складання акта перевірки є незаконним і оформлення такого акта не породжує правових наслідків, у зв`язку з цим, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно норм п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Слід звернути увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, було внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2, яким було установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14.07.2020 №786-IX, який набрав чинності з 08.08.2020, внесено зміни до п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме: після абзацу першого доповнено новим абзацом такого змісту: «документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків»; у зв`язку з цим абзаци другий - одинадцятий вважати відповідно абзацами третім - дванадцятим; в абзаці третьому слово і цифри «підпунктом 78.1.8» замінено словами і цифрами «підпунктами 78.1.7 та 78.1.8»; в абзаці п`ятому слова «зберігання та транспортування» замінено словами «зберігання, транспортування та обігу».

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України, запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок (крім чітко визначеного переліку видів перевірок) на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними.

04 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 17.09.2020 № 909-ІХ, пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцевих положень" якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 17.09.2020 № 909-IX, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03.02.2021 № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України.

Ухвалення Урядом України постанови від 03.02.2021 № 89, призвело до того, що цією постановою та ПК України по різному врегульовано правовідносини щодо повноважень контролюючого органу здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Слід наголосити на тому, що Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо наведеної ситуації. У постанові від 22.02.2022 справа № 420/12859/21 Верховний Суд виклав правову позицію, за якою мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Виходячи зі змісту пункту 2.1 статті 2 ПК України, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України. Верховний Суд дійшов висновку, що за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у ПК України і в постанові Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення і правила саме ПК України.

У постанові від 27.04.2022 справа № 140/1846/21, Верховний Суд також підтримав позицію про неможливість застосування постанови від 03.02.2021 № 89, як такої, що змінила строки обмежень на проведення планових перевірок, встановлені пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Додатково, Верховний Суд звернув увагу, що постанова від 03.02.2021 № 89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим, згідно з пунктом 3.1 статті 3 ПК України, не може вважатися складовою податкового законодавства і не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом в постановах від 15.04.2022 справа №160/5267/21, від 17.05.2022 справа №520/592/21, від 06.07.2022 справа №360/1182/21, від 01.09.2022 справа №640/16093/21, від 12.10.2022 справа №160/24072/21, від 28.10.2022 справа №600/1741/21-а, від 28.12.2022 справи №160/14248/21, №420/22374/21, від 23.02.2023 справи № 160/20112/21, № 600/1402/22-а.

Постановою Кабінет Міністрів України від 27.06.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24:00 год. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Так, у постановах від 28.12.2022 у справах № 420/22374/21, № 540/5445/21, № 160/14248/21, від 28.10.2022 у справі № 600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21, Верховний Суд констатував, що проведення перевірки на підставі постанови від 03.02.2021 № 89, у той час, коли чинними були положення пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, є протиправним і тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Під час ухвалення постанов від 28.10.2022 у справі № 600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі № 160/24072/21, Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.09.2021 справа № 816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки, можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.

Судом досліджено, що відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС від 14.06.2018 № 1122, призначена та проведена планова виїзна документальна перевірка АТ «Укргазвидобування».

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платникам податків, керуючись п. 52 прим. 2 підрозділу Х розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та у звґязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89, на підставі наказу від 18.08.2021 № 570 (електронний доказ, аркуш справи 116, т. І) поновлено з 01.09.2021 проведення планової документальної перевірки позивача, відповідно до направлень від 20.08.2021 № 604-610 та від 01.09.2021 № 643-645, виданих ЦМУ ДПС роботі з великими платникам податків, на невикористаний строк, у звґязку із забезпеченням доступу до вилучених документів.

Таким чином, є обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що на планові перевірки з підстав ст. 77 ПК України було запроваджено «карантинний мораторій», який діяв також в період поновлення наказом № 570 від 18.08.2021 контролюючим органом проведення планової перевірки, на підставі якої було оформлено акт перевірки від 10.01.2022 № 12/31-00-07-01-01/30019775.

При цьому, варто зауважати, що положення п. п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким було дозволено на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, проведення документальних перевірок, набрали чинності з 24.11.2022 відповідно до Закону України від 03.11.2022 № 2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу».

Слід зазначити, що контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Слід наголосити на тому, що Конституційний Суд України неодноразово роз`яснював, що: «право приймати закони, вносити до них зміни у разі, коли воно не здійснюється безпосередньо народом (ст.ст. 5, 38, 69, 72 Конституції України), належить виключно Верховній Раді України (п. 3 ч. 1 ст. 85 Конституції України) і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст. 8 Конституції України)» (Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 №15-рп/2000); «права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Конституцією України не передбачено» (Рішення Конституційного Суду України від 09.10.2008 №22-рп/2008).

Делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади порушує вимоги Основного Закону України, згідно з яким органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6), а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19); прийняття законів належить до повноважень парламенту - Верховної Ради України як єдиного законодавчого органу в Україні (Рішення Конституційного Суду України від 23.06.2009 №15-рп/2009).

З наведеного є висновок, що контролюючий орган, незважаючи на прийняття Постанови № 89, не був наділений повноваженнями здійснювати проведення документальної планової перевірки з дотриманням вимог ст. 77 ПК України.

Варто зазначити, що звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.

Таким чином, встановивши, що вид призначеної відносно позивача перевірки підпадає під дію мораторію, встановленого пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, суд дійшов висновку, що допущене контролюючим органом порушення процедури призначення перевірки є істотним і тягне за собою скасування податкових повідомлень-рішень без надання правової оцінки висновкам по суті виявлених порушень, а також, іншим процедурним порушенням, що стосуються елементів/стадій такої перевірки, проте не охоплюють фундаментальні для наслідків такої перевірки порушення.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29 лютого 2024 року у справі № 640/6363/22, постанові від 04 червня 2024 року у справі № 520/23110/21.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Підсумовуючи, суд висновує, що: 1) постанова Кабінету Міністрів фактично змінює положення Податкового кодексу України, що є неприпустимим з огляду на те, що, відповідно до п. 2.1 ст. 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. При цьому, на дату поновлення перевірки позивача, таких змін в Податковий кодекс України внесено не було; 2) підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм; 3) ситуація, що вплинула на спірні правовідносини, є порушенням принципу «юридичної визначеності», а також принципу «якості закону»; 4) одним із суттєвих елементів принципу верховенства права, є принцип «юридичної визначеності». Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково збігається з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону); 5) проведена перевірка з порушенням порядку, не створює відповідних наслідків у вигляді прийнятих за її наслідок рішень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 220 від 01.02.2022; № 101 від 01.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № 101 від 16.02.2022; № від 16.02.2022, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 24810 грн., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 220 від 01.02.2022.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 101 від 01.02.2022.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 101 від 16.02.2022.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 101 від 16.02.2022.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 101 від 16.02.2022.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 101 від 16.02.2022.

8. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 16.02.2022.

9. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 04 листопада 2024 р.