Справа № 620/8042/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8042/24 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Вівдиченко Т.Р.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року, прийнятого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників, у справі за адміністративним позовом Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 . в якому просило суд стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 42 610,51 грн адміністративно-господарських санкцій та 834,96 грн пені.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач вказує, що нього в 2023 році середньооблікова кількість штатних працівників становила (осіб); у січні - 9, інвалід - 1, у лютому - 9, інвалід - 1, у березні - 9, інвалід - 1, у квітні - 9, інвалід - 1, у травні - 9, інвалід - 1, у червні - 8, інвалід - 0, у липні - 7, інвалід - 0, у серпні - 7, інвалід - 0, у вересні - 7, інвалід - 0, у жовтні - 7, інвалід - 0, у листопаді - 7, інвалід - 0, у грудні - 7, інвалід - 0. Середня облікова кількість працевлаштованих працівників становила 8 осіб, тобто має бути створено 1 (одне) робоче місце для особи з інвалідністю, що в свою чергу і було зроблено.

Відповідач наголошує, що ним виконано норматив з працевлаштування осіб з інвалідність, оскільки, відповідно до Наказу № 4 від 10.03.2020 було прийнято на посаду «продавець непродовольчих товарів» ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) яка відповідно до Довідки медико - соціальної експертної комісії від 26.09.2017 є інвалідом з дитинства, їй присвоєно третю групу інвалідності, та інвалідність є безстроковою. ОСОБА_2 продовжували працювати до 12.05.2023.

Крім того, відповідачем було направлено звернення до Державного центру зайнятості Чернігівський обласний центр зайнятості Прилуцька філія. Так, відповідно до відповіді Державного центру зайнятості Чернігівський обласний центр зайнятості Прилуцька філія від 16.07.2024 Вих.№ 15.3/511, ФОП ОСОБА_3 подавав в 2019-2020 роках звіти за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії») на актуальну вакансію для працевлаштування осіб з інвалідністю, які не досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне пенсійне страхування» за посадою «продавець непродовольчих товарів».

Відповідач вказує, що у пенсійного органу була наявна не вірна інформація, оскільки ФОП ОСОБА_3 при поданні відомостей про нарахування заробітної плати за перший квартал 2023 року особі з інвалідністю ОСОБА_2 , допустив помилку та нарахував Єдиний внесок для підприємств, установ і організацій, фізичних осіб - підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування, в розмірі 22 % бази нарахування єдиного внеску, а не 8,41% які передбачені для бази нарахування єдиного внеску для працюючих осіб з інвалідністю відповідно до частини 13 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Тому було подано уточнювальні відомості про нарахування заробітної плати за перший квартал 2023 року.

Також, відповідно до Наказу №10 про затвердження штатного розпису від 30.06.2023 затверджено штатний розпис у кількості 7 штатних одиниць, починаючи з 01.07.2023.

Відповідно до звіту щодо Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за перший квартал 2023 року поданого відповідачем, зазначено про наявність осіб з інвалідністю у кількості - 1 особа, а середня кількість працівників за 1 квартал 2023 року склала -9 осіб. Відповідно до звіту щодо Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за другий квартал 2023 року поданого Відповідачем, зазначено - про наявність осіб з інвалідністю у кількості - 1 особа, а середня кількість працівників за 2 квартал 2023 року склала -9 осіб. Відповідно до звіту щодо Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за третій квартал 2023 року поданого Відповідачем, зазначено - про наявність осіб з інвалідністю у кількості - 0 осіб, а середня кількість працівників за 3 квартал 2023 року склала -7 осіб. Відповідно до звіту щодо Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за четвертий квартал 2023 року поданого Відповідачем, зазначено - про наявність осіб з інвалідністю у кількості - 0 осіб, а середня кількість працівників за 4 квартал 2023 року склала -7 осіб.

Оскільки, відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. То, враховуючи, що з липня по грудень 2023 року у відповідача було працевлаштовано 7 осіб, то працевлаштування осіб з інвалідністю в цей період не вимагається.

Відповідач вважає, що зважаючи на вказане вище наявні всі підстави для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 620/8042/24, з огляду на те що у ФОП ОСОБА_1 з січня по травень 2023 року було працевлаштовано 9 осіб, із них осіб з інвалідністю у кількості 1 особа, а з липня по грудень 2023 року було працевлаштовано 7 осіб, а тому особи з інвалідністю при такій кількості не мали бути працевалаштовані.

25.09.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Позивач вказує, що згідно п. 3.2.5. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

А тому, середньооблікова кількість штатних працівників у відповідача протягом 2023 року становила: (січень - 9 осіб; лютий - 9 осіб; березень - 9 осіб; квітень - 9 осіб; травень - 9 осіб; червень - 8 осіб; липень - 7 осіб; серпень - 7 осіб; вересень - 7 осіб; жовтень - 7 осіб; листопад - 7 осіб; грудень - 7 осіб) - С/о = 9+9+9+9+9+8+7+7+7+7+7+7 = 95 / 12 місяців = 7,92 = 8.

Відтак, протягом 2023 року відповідач мав виконувати норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Крім того, листом Фонду соціального захисту інвалідів від 26.03.2007 № 1/6-172 роз`яснено норми стосовно працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема норми працевлаштування вважатимуться виконаними, якщо особа з інвалідністю відпрацювала у роботодавця 6 місяців та більше згідно з табельним обліком.

Таким чином, особа з інвалідністю ОСОБА_2 не відпрацювавши у відповідача необхідні для зарахування до виконання нормативу 6 місяців (фактично відпрацьовано 4 повних місяці), не може бути зарахована як одиниця виконання нормативу робочих міць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році.

Крім того, після звільнення ОСОБА_2 , у відповідача було 8 штатних працівників, а тому обов`язок щодо працевлаштування особи з інвалідністю залишався.

Також, відповідач зазначає про допущену ним помилку під час подання звітності з ЄСВ за перший квартал, що стосується відсотку нарахування єдиного внеску для працюючої особи з інвалідністю ОСОБА_2 . Втім, до заголовної частини відносяться такі рядки, на підставі яких автоматизовано формується Розрахунки АГС: «рядок 101 - середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, осіб, у тому числі: рядок 102 - працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб;». сТобто, необхідно враховувати той факт, що на підставі даних відповідних рядків (101, 102) звітності з ЄСВ формується розрахунок АГС.

Вся інформація, необхідна для такого контролю надана відповідачем згідно Наказу № 4, де у таблиці 1 (рядки 101-110) - як середньооблікова чисельність, так і облікова кількість, а також кількість осіб з інвалідністю. Далі, в порядку обміну, інформація про виконання нормативу робочих місць для працівників з інвалідністю потрапила до Фонду соціального захисту осіб інвалідністю, і територіальне відділення у свою чергу прорахувало правильність визначення норми суб`єктами та розрахувало для порушника (Відповідача) адміністративно-господарські санкції.

Зазначимо, що повторне надання Пенсійним Фондом України за один і той самий період інформації реєстру застрахованих осіб Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875 та Порядком № 14-2 не передбачено.

Позивач вказує на неможливость коригування заголовної частини звітності з ЄСВ, а саме внесення суб`єктами господарювання змін до рядків « 101» та « 102» за допомогою уточнюючих звітностей, згідно Порядку.

До матеріалів справи відповідач під час подання відзиву на позовну заяву додає копії Додатків 1 до звітностей з ЄСВ (Д1) за 1, 2, 3 та 4 квартали 2023 року, котрі Відповідач може надавати необмежену кількість разів до контролюючих органів, що унеможливлює відстежування чинної інформації, так як обмежень стосовно кількості подання уточнюючих звітностей з ЄСВ Порядком не встановлено.

Коригування поданого і прийнятого Розрахунків проводяться на підставі самостійно виявлених платником помилок, а також на підставі повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом (п. 1 розд. V Порядку подання звітності з ЄСВ).

Крім того, відповідач подав уточнюючу звітність за 1 квартал 2023 року - 15.06.2023 тобто, після отримання ним розрахунку АГС на електронний кабінет ПФУ.

Таким чином, додаток 1 до звітностей з ЄСВ (Д1) суб`єкти господарювання можуть змінювати неодноразово, подаючи до контролюючих органів уточнюючу звітність, саме тому, Розрахунок формується на підставі рядків « 101» та « 102» звітностей з ЄСВ, котрі не підлягають уточненню, тому мають належним чином заповнюватись та подаватись до контролюючих органів відповідачем.

Позивач наголошує, що наразі, правомірно скасований звіт з ЄСВ за 1, 2, 3 та 4 квартали 2023 року відповідача відсутній.

На думку позивача, це свідчить про те, що особа, яка подавала таку звітність (щоквартально), вважала вказані показники правомірними, а територіальне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю не мало ніяких підстав для сумнівів в об`єктивності даних, вказаних у звітах.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 15.03.2002 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

Згідно із вимогами чинного законодавства України відповідач несе обов`язок по обов`язковому працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Згідно з Розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю по ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) за 2023 рік: Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік, осіб - 8; Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб - 0; Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення), одиниць - 1; Фонд оплати праці штатних працівників, грн - 681768,14; Середня річна заробітна плата штатного працівника (04/01), грн - 85221,02; Кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше (03-02), одиниць - 0; Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05х06); від 16 до 25 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05); від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05/2), грн - 42610,51.

Так, позивачем розраховану розмір пені на рівні 834,96 грн.

Вважаючи за можливе стягнення вказаних сум з відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2023 році осіб з інвалідністю та в строк до 15.04.2024 самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції та пеню за одне робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте ними, то позивачем вірно складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік в розмірі 42610,51 грн.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон № 875-XII) передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 18-1 Закону № 875-XII пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Згідно частин 1 та 2 ст. 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: - виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; - надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю інформацію у порядку, передбаченому Законом України «Про зайнятість населення» та наказом Міністерства соціальної політики України № 316 від 31.05.2013, яким затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (останній втратив чинність на підставі наказу Міністерства економіки № 827-22 від 12.04.2022 «Про затвердження форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядку її подання»); - у разі невиконання такого нормативу щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції.

Як вказує позивач, відповідач не виконав норматив у працевлаштуванні однієї особи з інвалідністю, що стало підставою для нарахування адміністративно-господарських санкцій у сумі 42 610,51 грн, виходячи з розрахунку розміру середньої річної заробітної плати.

Згідно розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, за 2023 рік, сформованого в автоматичному режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за рік, склала 8 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 0 осіб.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики від 28.09.2005 № 286 (далі - Інструкція № 286) в облікову кількість штатних працівників включаються усі наймані працівники, які уклали письмово трудовий договір (контракт) і виконували постійну, тимчасову або сезонну роботу один день і більше, а також власники підприємства, якщо, крім доходу, вони отримували заробітну плату на цьому підприємстві.

За приписами пунктів 2.6.1., 2.6.2. п. 2.6. Інструкції № 286 не включаються до облікової кількості штатних працівників такі категорії, прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств; залучені до виконання робіт за цивільно-правовими договорами (договорами підряду).

Пункт 3.2 Інструкції № 286 встановлює, що середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору.

Облікова кількість штатних працівників за кожен день має відповідати даним табельного обліку використання робочого часу працівників, на підставі якого визначається кількість працівників, які з`явились або не з`явились на роботу.

За приписами п. 3.2.5. Інструкції № 286 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Приклад

Підприємство мало середньооблікову кількість штатних працівників: у січні - 620 осіб, лютому - 640 осіб, березні - 690 осіб. Середньооблікова кількість штатних працівників за 1 квартал становить 650 осіб (620 + 640 + 690) : 3).

Як вбачається з матеріалів апеляційного провадження, відповідач у звітному Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2023 рік у рядку середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період, осіб зазначено 9 осіб у 1 та 2 кварталі та 7 осіб - у 3 та 4 кварталах.

Отже, як вірно вказує позивач, середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період у відповідача склала 8 осіб.

Згідно п.1.4 Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства економіки № 827-22 від 12.04.2022 (далі - Порядок № 827-22) форма №3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).

Відповідно до п. 1.5 Порядку № 827-22 форма №3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості до дати припинення їхньої діяльності) (далі центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Форма №3-ПН може подаватися роботодавцем в електронній формі (з накладенням чи без накладення електронного підпису або печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів) або в паперовій формі (із засвідченням підписом керівника/фізичної особи-підприємця або уповноваженої ним (нею) особи).

На виконання п. 1.6 Порядку № 827-22 роботодавець визначає вид форми №3-ПН первинна або уточнювальна.

Первинна форма №3-ПН подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії).

Уточнювальна форма №3-ПН подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії(й), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата(ів) тощо. При цьому, не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та професійної назви робіт (професії/посади).

Згідно п. 1.7 Порядку № 827-22 актуальність зазначеної(их) у поданій формі №3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним чи фіксованим зв`язком, надсилання/отримання повідомлення електронною поштою. Також таке уточнення здійснюється перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця.

Керуючись п. 1.8 Порядку № 827-22 роботодавець може самостійно повідомити центр зайнятості про закриття вакансії(й) шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним або фіксованим зв`язком, надсилання повідомлення електронною поштою, а також під час особистої зустрічі з фахівцем центру зайнятості.

Тобто, доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю, є наказ по підприємству стосовно створення відповідного робочого місця, звіт форми №3-ПН, що подається у визначеному порядку.

Натомість в матеріалах справи наявні лише звіти форми №3-ПН від 18.11.2019, 28.12.2019, 06.02.2020.

В той же час, звіт за формою № 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю і, водночас, запитом про направлення на підприємство осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Таким чином, на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми №3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та викладені вище норми права, суд дійшов висновку, що відповідачем не було вжито всіх можливих заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до нормативів.

Колегія суддів враховує, що відповідача працювала з березня по травень 2023 року 1 особа з інвалідністю, втім, як підтверджено вище, середньооблікова кількість штатних працівників за звітний період у відповідача склала 8 осіб, відтак, відповідач мав обов`язок створити 1 робоче місце для особи з інвалідністю та відповідно проінформувати позивача звітністю форми №3-ПН.

Частинами 1, 2, 4 ст. 20 Закону № 875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому, до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

За приписами ч. 13 ст. 19 Закону № 875-XII Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 Закону.

Як підтверджено матеріалами справи, оскільки, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2023 році осіб з інвалідністю та в строк до 15.04.2024 самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції та пеню за одне робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте ними, то позивачем складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік в розмірі 42 610,51 грн. Також позивачем проведено розрахунок пені, нарахованої за не сплачену вчасно суму адміністративно-господарських санкцій, в розмірі 834,96 грн.

Проаналізувавши вказані норми та обставини справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки відповідачем не доведено, що ним вжито усіх залежних від нього передбачених законом заходів для недопущення господарського правопорушення, а сума адміністративно-господарських санкцій не була ним сплачена добровільно, то стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України адміністративно-господарських санкцій та пені є правомірним.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді Т.Р. Вівдиченко

І.О. Грибан