Справа № 200/6921/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Справа№200/6921/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

03 жовтня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 03 жовтня 2024 року, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30 жовтня 2024 року позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо непоновлення виплати щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2024 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2024 року, а також здійснити виплату усієї суми заборгованості по страховим виплатам за період починаючи з 01 жовтня 2022 року на рахунок НОМЕР_1 АТ «Державний ощадний банк України».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

07 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що з 2013 року як особа з інвалідністю, яка має стійку втрату професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, він набув право на щомісячну страхову виплату, однак з 2022 року нарахування та виплата щомісячної страхової виплати були припинені.

Позивач вказував на те, що 25 вересня 2024 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про поновлення щомісячної страхової виплати на його рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

27 вересня 2024 року відповідач змінив статус його звернення на «Відмовлено», проте жодного письмового обґрунтування такої відмови позивач не отримав.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непоновленні щомісячної страхової виплати, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.

Зазначив, що ОСОБА_1 перебував на постійному обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Будьонівському районі м. Донецька (далі Відділення ВД ФССНВВПЗ у Будьонівському районі м. Донецька).

З червня 2014 року м. Донецьк знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв`язку із неможливістю здійснення органами Фонду соціального страхування України своїх повноважень на окремих територіях Донецької і Луганської областей, зокрема в м. Донецьк, законодавством визначений порядок реалізації права осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який передбачає звернення особи до територіальних органу Фонду, розташованих на підконтрольній українській владі території.

За даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Новогродівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області) по 30 вересня 2022 року.

Відповідач доводив, що постановою Новогродівського міського відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15344/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» страхові виплати ОСОБА_1 були припинені з 01 жовтня 2022 року відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105).

25 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про продовження щомісячних страхових виплат, однак йому відмовлено в цьому.

У відповідь на звернення позивача від 25 вересня 2024 року листом від 01 жовтня 2024 року № 0500-0210-8/96462 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що відповідно до п. 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105, п. 21 Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальних страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26 січня 2024 року № 4-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 березня 2024 року за № 353/41698, (далі Порядок № 4-1), постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Постанова КМУ № 531), постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі Постанова КМУ № 637), наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року № 1668/39004, (далі Наказ № 309, та відповідно Перелік № 309), Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, (далі Положення № 13-1), поновлення щомісячної страхової виплати можливе за умови особистого звернення заявника до територіального органу Пенсійного фонду України, що здійснює соціальні виплати на території, де він перебуває на обліку за місцем його фактичного проживання/перебування.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

З 05 березня 2002 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

У зв`язку з тимчасовою окупацією його населеного пункту позивач був вимушений покинути місце свого постійного проживання та набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою від 18 листопада 2014 року № .

Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_2 .

Потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 06 листопада 2013 року, має зареєстрований страховий випадок професійне захворювання, отримане 01 листопада 2013 року.

За висновком медико-соціальної експертної комісії з 06 листопада 2013 року потерпілому безстроково встановлена інвалідність третьої групи та 50% втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, що підтверджено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 492459 від 07 листопада 2013 року, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 10 ААА № 232755 від 07 листопада 2013 року, а також актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (форма П-4), затвердженим 04 листопада 2013 року.

На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 перебував на обліку в Новогродівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області).

Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області не мало статусу юридичної особи і входило в структуру Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (ідентифікаційний код 41325231) (далі Управління ВД ФСС України в Донецькій області).

22 травня 2023 року проведена державна реєстрація припинення Управління ВД ФСС України в Донецькій області як юридичної особи внаслідок реорганізації, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис.

Законом України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», (далі Закон № 2620), який набрав чинності 01 січня 2023 року, Закон № 1105 викладено в новій редакції.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Закону № 1105 (в редакції, чинній з 01 січня 2023 року), страховиком в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України; уповноваженим органом управління є Пенсійний фонд України.

П. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 передбачено припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Суд зазначає, що інститут правонаступництва суб`єктів публічного права є ширшим за змістом ніж правонаступництво суб`єктів приватного права, оскільки включає в себе не лише правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права, а й правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин.

При встановленні факту публічного правонаступництва вирішальним є встановлення обставин фактичного переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.

П. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105, крім іншого, Кабінету Міністрів України доручено у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

Згідно з п. п. 3, 5 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 Фонду соціального страхування України доручено забезпечити передачу Пенсійному фонду України особових справ потерпілих (членів їхніх сімей), баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому визначено, що до завершення заходів, пов`язаних з приєднанням до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції виконавча дирекція та робочі органи Фонду соціального страхування України.

П. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2022 року № 1289 «Про внесення змін до Положення про Пенсійний фонд України» виконавчій дирекції Фонду соціального страхування рекомендовано здійснити інвентаризацію особових справ потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань (членів їх сімей), баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат та передати до 20 листопада 2022 року Пенсійному фонду України перелік програмного забезпечення, що використовується для виконання функцій Фонду соціального страхування, із зазначенням програмно-технічних комплексів, призначених для ведення обліку та здійснення страхових виплат, опис та структуру баз даних, технічну документацію, перелік та основні характеристики технічних засобів, включаючи центри обробки даних та збереження інформації.

П. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1323 «Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» Пенсійному фонду України доручено з 02 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону № 1105 на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених виплатних документів на січень 2023 року

Абз. 6 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» Голові комісії з реорганізації Фонду та головам комісій з реорганізації управлінь виконавчої дирекції Фонду доручено забезпечити складення передавальних актів, які повинні містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється […].

Суд зауважує, що п. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105, серед іншого, передбачає припинення управлінь виконавчої дирекції Фонду внаслідок реорганізації шляхом приєднання до Пенсійного фонду України.

Між тим, п. 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 визначено, що правонаступником Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень є не лише Пенсійний фонд України, а й його територіальні органи.

При вирішенні питання про те, який саме суб`єкт владних повноважень є правонаступником Управління ВД ФСС України в Донецькій області в контексті спірних правовідносин, суд вважає за необхідне проаналізувати завдання та повноваження Пенсійного фонду України та його територіальних органів.

Так, згідно з п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, (далі Положення № 280), до основних завдань Пенсійного фонду України, з-поміж іншого, належить здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пп. 6 п. 4 Положення № 280 визначено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організує, координує та контролює роботу територіальних органів, зокрема щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством;

Згідно з п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, (далі Положення № 28-2).

Згідно з п. 1 Положення № 28-2 Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п. 3 Положення № 28-2 одним із основних завдань головного управління Фонду є здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат (пп. 4 п. 4 Положення № 28-2).

Отже, Пенсійний фонд України організує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо здійснення страхових виплат, а головні управління Фонду здійснюють страхові виплати.

Таким чином, у зв`язку з припиненням Управління ВД ФСС України в Донецькій області його повноваження щодо здійснення страхових виплат виконує ГУ ПФУ в Донецькій області.

Як було вказано вище, на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 перебував на обліку в Новогродівському міському відділенні Управління ВД ФСС України в Донецькій області, де отримував щомісячні страхові виплати по 30 вересня 2022 року включно.

Так, 20 вересня 2022 року Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області прийняло постанову № 14040/297017/115311/22 «Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати».

Ця постанова передбачала продовження потерпілому ОСОБА_1 (номер справи 297017, номер випадку 15311) раніше призначеної щомісячної страхової виплати в розмірі 14 386,91 грн з 01 липня 2022 року безстроково.

Матеріали справи про страхові виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер справи ) не містять будь-яких документів (заяви потерпілого, інформація органів державної влади чи місцевого самоврядування, внутрішні службові документи (як то службові чи доповідні записки) тощо), які б свідчили про виникнення підстав для припинення щомісячної страхової виплати.

Однак 17 жовтня 2022 року Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області прийняло постанову № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати».

Ця постанова передбачала припинення потерпілому ОСОБА_1 (номер справи 297017, номер випадку 15331) щомісячної страхової виплати в розмірі 14 386,91 грн з 01 жовтня 2022 року.

Постанова прийнята на підставі ч. 3 ст. 11 (ст. 14) та ст. 16 Закону № 1105.

В рядку «Підстава припинення:» постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» відсутня будь-яка інформація.

Жодного обґрунтування щодо підстав припинення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01 жовтня 2022 року постанова Новогродівського міського відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» взагалі не містить.

Докази направлення (вручення) позивачу постанови Новогродівського міського відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» суду не надані.

Також суду не надані докази виплати ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати, починаючи з 01 жовтня 2022 року. Рівно як і не надані докази, які б свідчили, що на час розгляду цієї справи по суті нарахування та виплата щомісячної страхової виплати відновлені.

Суд встановив, що 25 вересня 2024 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про призначення/перерахування/продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням), в якій просив продовжити страхову виплату у зв`язку з професійним захворюванням, що отримане за час роботи в акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Донбас».

Заявник просив виплачувати страхову виплату на рахунок № НОМЕР_1 в 10004/5001 АТ «Ощадбанк» 05725.

Відомості, відображені в електронному кабінеті ОСОБА_1 як користувача вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України, свідчать про те, що разом з заявою від 25 вересня 2024 року він надав такі документи: Паспорт.pdf (Паспорт або ID-картка або Посвідка), МСЕК_1.pdf (Інший документ), Код.pdf (Інший документ), ВПО.pdf (Інший документ), МСЕК_2.pdf (Інший документ), unfWork.pdf (Заява), АКТ.pdf (акт розслідування професійного захворювання), Витяг регресу _26092024.zip (Витяг регресу).

В електронному кабінеті ОСОБА_1 відображені відомості наступні відомості щодо його звернення:

дата звернення 25 вересня 2024 року 16:09;

тип звернення Інше щодо соціальних виплат;

орган ПФУ ГУ ПФУ в Донецькій області (м. Костянтинівка);

статус звернення виконано;

результат обробки звернення:

текст відповіді відмовлено;

дата відповіді 27 вересня 2024 року.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2024 року № 215252, яка надійшла через вебпортал Пенсійного фонду України, Відділ обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 01 жовтня 2024 року № 0500-0210-8/96462 повідомив про відмову в поновленні (продовженні) страхових виплат.

В цьому листі ГУ ПФУ в Донецькій області покликалося на п. 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 1105, п. 21 Порядку № 4-1, Постанову КМУ № 531, Постанову КМУ № 637, Перелік № 309, Положення № 13-1 і повідомило, що поновлення щомісячної страхової виплати можливе за умови особистого звернення заявника до територіального органу Пенсійного фонду України, що здійснює соціальні виплати на території, де він перебуває на обліку за місцем його фактичного проживання/перебування.

При цьому докази надіслання (вручення) позивачеві листа від 01 жовтня 2024 року № 0500-0210-8/96462 суду не надані.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо правомірності припинення щомісячної страхової виплати.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105), який на час прийняття постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» діяв в редакції від 02 квітня 2022 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1105 одним із принципів соціального страхування є гарантування державою реалізації застрахованими особами своїх прав.

Особи, які підлягають страхуванню від нещасного випадку, визначені ст. 35 Закону № 1105.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону № 1105 страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому […], у разі настання страхового випадку.

Ч. 7 ст. 36 Закону № 1105 визначено, що страхові виплати складаються, зокрема, з страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі щомісячна страхова виплата) (п. 1 ч. 7 ст. 36 Закону № 1105).

Строки проведення страхових виплат визначені ст. 47 Закону № 1105.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону № 1105 страхові виплати проводяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Ч. 5 ст. 47 Закону № 1105 установлено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком.

Ст. 27 Закону України від 14 січня 1997 року № 16-98/ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені підстави припинення виплат і надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Так, виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено:

а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості;

б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність;

в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи;

г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування;

д) в інших випадках, передбачених законами.

Підстави припинення страхових виплат визначені ст. 46 Закону № 1105.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону № 1105 страхові виплати припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 був затверджений Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат (далі Порядок № 11).

Порядок № 11 діяв до 21 березня 2024 року і втратив чинність на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 26 січня 2024 року № 4-1 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 березня 2024 року за № 353/41698, (далі Постанова правління ПФУ № 4-1).

П. 1.1 Порядку № 11 було передбачено, що дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі потерпілі) […].

Згідно з пп. 3 п. 1.2 Порядку № 11 у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я, […], виплачуючи, зокрема, щомісячну страхову виплату втраченого заробітку потерпілого (далі щомісячна страхова виплата).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 11 управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого […], за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом № 1105 та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Згідно з абз. абз. 1, 3 п. 1.4 Порядку № 11 рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого […], розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Управління (відділення) Фонду можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про страховий випадок оформлені з порушенням встановлених вимог.

Абз. 1 п. 1.5 Порядку № 11 було визначено, що справа про страхові виплати потерпілого формується за бажанням потерпілого в управліннях (відділеннях) Фонду за місцем знаходженням страхувальника або за місцем його проживання.

Відповідно до п. 1.10 Порядку № 11 управління (відділення) Фонду може відмовити у страховій виплаті потерпілому у випадках, передбачених ст. 45 Закону.

П. 1.11 Порядку № 11 передбачав, що страхова виплата припиняється у випадках, передбачених ст. 46 Закону, у разі смерті отримувача страхових виплат та у випадку неподання потерпілим Фонду щороку в грудні свідоцтва, яким засвідчується факт перебування його в живих, відповідно до Порядку здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали за межі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2001 року № 998, (далі Постанова КМУ № 998).

П. 1.12 Порядку № 11 було визначено, що у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Строки виплати щомісячної страхової виплати були визначені п. 3.2 Порядку № 11.

Відповідно до пп. 3.2.2 п. 3.2 Порядку № 11 щомісячна страхова виплата виплачується щомісячно з наступного місяця після місяця, у якому вона призначена та нарахована (а також при призначенні щомісячної страхової виплати за рішенням суду, яке набрало законної сили), але не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття постанови управління (відділення) Фонду про призначення страхових виплат.

Згідно з пп. 3.2.3 п. 3.2 Порядку № 11 щомісячна страхова виплата проводиться протягом строку, на який встановлено МСЕК стійку втрату професійної працездатності. Строк проведення щомісячних страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, установленого при наступному огляді МСЕК, незалежно від часу звернення потерпілого до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності і причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Крім того, п. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 було визначено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706, в редакції від 01 липня 2022 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Ст. 2 Закону № 1706 визначає гарантії дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб і передбачає, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов для внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в України.

Водночас, ст. 3 Закону № 1706 передбачає захист від примусового внутрішнього переміщення та примусового повернення на попереднє місце проживання.

Так, громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах має право на постійне проживання в Україні, за обставин, визначених у ст. 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання.

Облік внутрішньо переміщених осіб регламентований ст. 4 Закону № 1706.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Ч. 2 ст. 7 Закону № 1706 визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 12 грудня 2018 року № 27 був затверджений Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб (далі Порядок № 27).

Порядок № 27 діяв до 21 березня 2024 року і втратив чинність на підставі Постанови правління ПФУ № 4-1.

Згідно з п. 1.1 Порядку № 27 дія цього Порядку поширювалася на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі потерпілі) […].

Пп. 3 п. 1.2 Порядку № 27 було визначено, що у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, або в межах повноважень відділення виконавчої дирекції Фонду в районах і містах обласного значення (далі управління (відділення) Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну потерпілому внаслідок ушкодження його здоров`я […], виплачуючи, зокрема, щомісячну страхову виплату втраченого заробітку потерпілого (далі щомісячна страхова виплата).

П. 1.3 Порядку № 27 було передбачено, що управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого […], за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом № 1105 та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Абз. абз. 1, 3 п. 1.4 Порядку № 27 було визначено, що рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого […], розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Управління (відділення) Фонду можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про страховий випадок оформлені з порушенням встановлених вимог.

Абз. 1 п. 1.5 Порядку № 27 передбачав, що справа про страхові виплати потерпілого формується за бажанням потерпілого в управліннях (відділеннях) Фонду за місцем знаходженням страхувальника або за місцем його проживання.

П. 1.11 Порядку № 27 було визначено, що страхова виплата припиняється у випадках, передбачених ст. 46 Закону, у разі смерті отримувача страхових виплат та у випадку неподання потерпілим Фонду щороку в грудні свідоцтва, яким засвідчується факт перебування його в живих, відповідно до Постанови КМУ № 998.

П. 1.12 Порядку № 27 було установлено, що у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Строки виплати щомісячної страхової виплати були визначені п. 3.2 Порядку № 27.

Згідно з пп. 3.2.2 п. 3.2 Порядку № 27 щомісячна страхова виплата виплачується щомісячно з наступного місяця після місяця, у якому вона призначена та нарахована (а також при призначенні щомісячної страхової виплати за рішенням суду, яке набрало законної сили), але не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття постанови управління (відділення) Фонду про призначення страхових виплат.

Пп. 3.2.3 п. 3.2 Порядку № 27 було визначено, що щомісячна страхова виплата проводиться протягом строку, на який встановлено МСЕК стійку втрату професійної працездатності. Строк проведення щомісячних страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, установленого при наступному огляді МСЕК, незалежно від часу звернення потерпілого до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності і причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні визначає Закон України від 03 грудня 2019 року № 324-ІХ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» (далі Закон № 324).

Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

За визначенням, наведеним в п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 324, верифікація комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 324 державні виплати пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Джерелом інформації є автоматизовані інформаційні системи, реєстри, бази даних інформації про реципієнтів, отримані від суб`єктів надання інформації (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 324).

За визначенням, наведеним в п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 324, орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 324 рекомендація повідомлення про результат верифікації державних виплат щодо невідповідності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання і розмір таких виплат.

Принципи здійснення верифікації та моніторингу державних виплат визначені ст. 3 Закону № 324.

До них належать: 1) дотримання верховенства права; 2) забезпечення прав і свобод людини та громадянина; 3) неупередженість та об`єктивність; 4) відкритість, прозорість і системність діяльності щодо проведення верифікації державних виплат.

Завдання органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, визначені ст. 4 Закону № 324.

Такими завданнями є:

1) здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат;

2) забезпечення функціонування інформаційно-аналітичної платформи електронної верифікації та моніторингу і забезпечення захисту інформації, що накопичується, обробляється та аналізується в цій платформі, відповідно до вимог законодавства;

3) проведення моніторингу державних виплат, що здійснюють відповідні органи, стосовно кожного реципієнта;

4) узагальнення практики застосування законодавства з питань державних виплат, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення;

5) надання органам, що здійснюють державні виплати, рекомендацій за результатами проведення верифікації державних виплат;

6) проведення аналізу врахування наданих рекомендацій органами, що здійснюють державні виплати.

Повноваження органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, визначені ст. 5 Закону № 324; обов`язки органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, ст. 6 цього Закону.

В свою чергу, ст. 7 Закону № 324 визначає повноваження органів, що здійснюють державні виплати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 324 органи, що здійснюють державні виплати, мають такі повноваження:

1) проводити додаткові перевірки інформації, наданої реципієнтами під час звернення за державними виплатами та опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат;

2) надсилати запити для отримання інформації, що впливає на право реципієнтів на отримання державних виплат;

3) приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат;

4) здійснювати передбачені законодавством заходи щодо повернення та/або стягнення сум неправомірно отриманих державних виплат.

Результат верифікації державних виплат унормований положеннями ст. 16 Закону № 324.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 324 за результатами верифікації орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, надає органам, що здійснюють державні виплати, підтвердження відповідності наданої реципієнтом інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, під час здійснення превентивної верифікації або рекомендації щодо:

1) проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності;

2) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 324 орган, що здійснює державні виплати, опрацьовує отримані рекомендації у строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня їх отримання.

Ч. 3 ст. 16 Закону № 324 визначено, що за результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо:

1) призначення (перерахунку) державної виплати;

2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати;

3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати;

4) усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати.

Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону № 324 у разі виявлення недостовірної інформації, наданої реципієнтом, на підставі якої було призначено, нараховано та/або здійснено державні виплати, органи, що здійснюють державні виплати, надсилають таким реципієнтам вимогу щодо повернення неправомірно або надміру отриманої державної виплати.

Згідно з ч. 6 ст. 16 Закону № 324 орган, що здійснює державні виплати, за результатами опрацювання рекомендацій надає інформацію про прийняті рішення органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Ч. 8 ст. 16 Закону № 324 передбачено, що у разі незгоди з рішенням, прийнятим органом, що здійснює державні виплати, реципієнт може оскаржити його у встановленому законом порядку.

Спори в разі відмови реципієнтів добровільно повернути неправомірно отримані державні виплати вирішуються у судовому порядку.

Суд встановив, що 17 жовтня 2022 року Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області прийняло постанову № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», яка передбачала припинення потерпілому ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01 жовтня 2022 року.

Саме це рішення суб`єкта владних повноважень створює для позивача правові наслідки і потребує оцінки судом на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності припинення щомісячної страхової виплати, суд виходить саме з тих аргументів, які Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області навело у вказаній вище постанові.

Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області вказало, що при прийнятті постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» керувалося нормами ч. 3 ст. 11 (ст. 14) та ст. 16 Закону № 1105.

При цьому ст. 11 Закону № 1105 регламентувала питання формування та використання коштів Фонду соціального страхування України, а ч. 3 цієї статті було установлено, що з метою забезпечення фінансової стабільності Фонду формується резерв коштів; порядок формування та використання резерву коштів Фонду затверджується правлінням Фонду.

Ст. 14 Закону № 1105 врегульовувала відносини з органами виконавчої влади, ч. 1 цієї статті було установлено, що Фонд та його робочі органи з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та інших законів України, взаємодіють з центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування шляхом обміну відповідною інформацією, проведення інших заходів з виконання цього Закону.

Ст. 16 Закону № 1105 визначала права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб і передбачала таке:

«1. Застраховані особи мають право на:

1) безоплатне отримання інформації про порядок витрачання страхових коштів Фонду та роз`яснення з питань соціального страхування;

2) отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом;

3) участь у розслідуванні страхового випадку, у тому числі за участі представника профспілкового органу або своєї довіреної особи;

4) послуги з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що надаються відповідно до вимог Закону України «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я»;

5) послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію, якщо загальна тривалість професійної реабілітації не перевищує двох років;

6) відшкодування під час проходження реабілітації у сфері охорони здоров`я і професійної реабілітації витрат на проїзд до місця проведення реабілітації чи навчання і у зворотному напрямку, витрат на житло та харчування, транспортування багажу, на проїзд особи, яка її супроводжує;

7) послуги соціальної реабілітації, включаючи придбання автомобіля, протезів, допомогу у веденні домашнього господарства, що надаються відповідно до законодавства;

8) оскарження дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг;

9) судовий захист своїх прав.

2. Застраховані особи зобов`язані:

1) надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону;

2) своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг;

3) знати та виконувати вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що стосуються застрахованого, а також додержуватися зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором, контрактом) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації, гіг-контрактом та внутрішніми документами резидента Дія Сіті;

4) у разі настання нещасного випадку або професійного захворювання:

лікуватися в лікувально-профілактичних закладах або в медичних працівників, з якими Фонд уклав угоди на медичне обслуговування;

дотримуватися правил поведінки та режиму лікування, визначених лікарями, які його лікують;

не ухилятися від професійної реабілітації та виконання вказівок, спрямованих на якнайшвидше повернення його до трудової діяльності;

5) дотримуватися режиму, визначеного лікарем на період тимчасової непрацездатності;

6) виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

3. Застрахована особа несе відповідальність згідно із законом за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за соціальним страхуванням».

Тобто, жодна норма права, на яку покликалося Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області в обґрунтування постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», не визначала підставу припинення щомісячної страхової виплати позивачеві.

В рядку «Підстава припинення:» постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» будь-яка інформація відсутня.

Жодного обґрунтування щодо підстав припинення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати постанова Новогродівського міського відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» взагалі не містить.

В постанові від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» відсутнє посилання на фактичні обставини, які слугували підставою припинення потерпілому ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати.

Ухвалою від 07 жовтня 2024 року, з-поміж іншого, суд витребував у відповідача постанову (рішення, інший розпорядчий акт) про припинення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати та всі документи, що слугували підставою його прийняття.

Однак в наданих відповідачем матеріалах справи про страхові виплати ОСОБА_1 відсутні докази, які б свідчили, що предметом розгляду Новогродівського міського відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області при прийнятті постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» були будь-які документи (інформація), які б підтверджували наявність визначених законодавством підстав для припинення щомісячної страхової виплати.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними і допустимими доказами наявність визначених законодавством підстав для припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року.

Суд критично оцінює заперечення відповідача, наведене у відзиві на позовну заяву, яке полягає у тому, що щомісячні страхові виплати припинені ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону № 1105 (невідоме місце мешкання), оскільки:

по-перше, Новогродівське міське відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області в постанові від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» такої підстави припинення щомісячної страхової виплати не вказувало;

по-друге, в матеріалах справи про страхові виплати ОСОБА_1 наявна довідка від 18 листопада 2014 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, з відмітками органу соціального захисту населення про продовження строку дії цієї довідки.

Довідка від 18 листопада 2014 року № містить інформацію про фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 після переміщення на підконтрольну органам державної влади територію, а саме: АДРЕСА_2 .

Саме цю адресу фактичного проживання/перебування вказував позивач при зверненні до органів, повноважних проводити щомісячні страхові виплати, про що свідчать його заяви від 23 лютого 2015 року та від 22 серпня 2017 року, які містяться в матеріалах справи про страхові виплати.

по-третє, відомості про скасування довідки про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщеної особи в матеріалах справи про страхові виплати відсутні.

Тим більш, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» (далі постанова КМУ № 211) з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України установлений карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 04 травня 2020 року № 343 дію карантину продовжено до 24 квітня 2020 року, до 11 травня 2020 року та до 22 травня 2020 року відповідно.

20 травня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (далі постанова КМУ № 392), якою установив з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою КМУ № 211.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 дію карантину продовжено до 31 липня 2020 року.

22 липня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі постанова КМУ № 641) установлений з 01 серпня до 31 серпня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами КМУ № 211 та № 392.

Постановами Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 11 листопада 2020 року № 1100 дію карантину продовжено до 31 жовтня 2020 року та до 31 грудня 2020 року відповідно.

09 грудня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних ходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі постанова КМУ № 1236) установлено з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами КМУ № 211, № 392, № 641.

Постановами Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 16 червня 2021 року № 611, від 11 серпня 2021 року, від 22 вересня 2021 року № 981, від 15 грудня 2021 року № 1336, від 23 лютого 2022 року № 229, від 27 травня 2022 року, від 19 серпня 2022 року № 928, від 23 грудня 2022 року, від 25 квітня 2023 року дію карантину продовжено до 30 квітня 2021 року, до 30 червня 2021 року, до 31 серпня 2021 року, до 01 жовтня 2021 року, до 31 грудня 2021 року, до 31 березня 2022 року, до 31 травня 2022 року, до 31 серпня 2022 року, до 31 грудня 2022 року, до 30 квітня 2023 року, до 30 червня 2023 року відповідно.

27 червня 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

При цьому час дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, діяла пряма заборона на прийняття рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, установлена п. 7-2 Порядку оформлення і видачі довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі Порядок № 509).

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 6 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлення судом відсутності законності втручання є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном (в даному випадку у вигляді щомісячних страхових виплат) було порушено.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що мало місце втручання у право позивача на мирне володіння своїм майном і з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке втручання не було законним.

Виходячи з відсутності доказів направлення (вручення) позивачеві постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», враховуючи, що саме ця постанова призвела до порушення його права на соціальний захист, суд, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною і скасування цієї постанови.

Висновок суду про протиправність цієї постанови ґрунтується на тому, що вона не відповідає критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС, оскільки прийнята за відсутності підстав, визначених законодавством, не відповідає вимогам обґрунтованості, добросовісності, запобігання дискримінації, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Щодо непоновлення щомісячної страхової виплати позивачеві.

Суд встановив, що 25 вересня 2024 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою, в якій просив продовжити страхову виплату у зв`язку з професійним захворюванням та виплачувати її на рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Однак листом від 01 жовтня 2024 року № 0500-0210-8/96462 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про відмову в поновленні (продовженні) страхових виплат та вказало на необхідність його особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, що здійснює соціальні виплати на території, де він перебуває на обліку за місцем його фактичного проживання/перебування.

Надаючи оцінку таким діям (бездіяльності) відповідача, суд виходить з такого.

Ст. 37 Закону № 1105 (тут і далі в редакції від 24 серпня 2024 року, чинній на день звернення позивача з заявою від 25 вересня 2024 року) визначає документи для розгляду справ про страхові виплати.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1105 для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа (абз. 3 ч. 1 ст. 37 Закону № 1105).

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1105 територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону № 1105 потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Розгляд справи про страхові виплати регламентований нормами ст. 38 Закону № 1105.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 1105 територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Ч. 2 ст. 38 Закону № 1105 установлено, що рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону № 1105 територіальні органи уповноваженого органу управління можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Строки здійснення страхових виплат визначає ст. 41 Закону № 1105.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону № 1105 страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду: потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону № 1105 страхові виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має на це право, здійснюються за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

За правилами ч. 5 ст. 41 Закону № 1105 страхові виплати здійснюються протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом протягом строку, на який визначено потребу в них.

Відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону № 1105 страхові виплати здійснюються протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк здійснення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого під час наступного огляду МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до уповноваженого органу управління. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Ч. 7 ст. 41 Закону № 1105 установлено, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 8 ст. 41 Закону № 1105 страхові виплати за поточний місяць здійснюються протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, здійснюються за рахунок коштів соціального страхування.

За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їхні поточні рахунки в банку.

Порядок здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1467, яка набрала чинності з 01 січня 2023 року, (далі Порядок № 1467).

Згідно з п. 1 Порядку № 1467 цей Порядок визначає механізм здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі страхові виплати).

Відповідно до пп. 1 п. 2 Порядку № 1467 страхові виплати здійснюються щомісяця: потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Згідно з абз. абз. 1-2 п. 4 Порядку № 1467 страхові виплати здійснюються виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача страхової виплати в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання одержувача страхової виплати.

Щомісячна страхова виплата здійснюється через поточні рахунки в банках або уповноваженими організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій та грошової допомоги, відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі Порядок № 1596), і Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі - Порядок № 1279).

Відповідно до п. 5 Порядку № 1467 страхові виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має на це право, здійснюються за весь минулий час, але не більше ніж за три роки з дня звернення за їх одержанням.

За правилами п. 6 Порядку № 1467 нарахована сума страхової виплати включається в документи для виплати протягом не пізніше ніж одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахування, продовження чи поновлення її виплати. Розподіл та спрямування коштів на фінансування страхових виплат здійснюється Пенсійним фондом України.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1467 порядок призначення та перерахування страхових виплат визначає правління Пенсійного фонду України.

Порядок призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 26 січня 2024 року № 4-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 березня 2024 року за № 353/416698 (далі Порядок № 4-1).

Відповідно до п. 1 розділу І Порядку № 4-1 цей Порядок визначає механізм призначення, перерахування та здійснення таких страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, зокрема, щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини).

Звернення за призначенням, перерахуванням, продовженням та здійсненням страхових виплат регламентовано нормами розділу ІІ Порядку № 4-1.

Відповідно до абз. 1 п. 1 розділу ІІ Порядку № 4-1 заява про призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат (крім виплат, які призначаються страхувальником) подається потерпілим […], особисто або через уповноваженого представника до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає страхову виплату) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з п. 2 розділу ІІ Порядку № 4-1 заява разом з документами, необхідними для призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат подається:

для призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат за формою згідно з додатками 1, 2 до цього Порядку;

[…].

У заяві зазначається інформація про місце проживання (перебування), для підтвердження якої особа може надати відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

[…].

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 4-1 незалежно від виду страхової виплати, щодо якої звертається особа, під час подання заяви особа надає:

паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України […];

[…]

документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків […].

Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі.

Інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.

Електронна інформаційна взаємодія здійснюється засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.

Абз. 1 п. 4 розділу ІІ Порядку № 4-1 установлено, що заява разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може подаватись заявником в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал Пенсійного фонду) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі Портал Дія) (у разі наявності технічної можливості). На заяву, подану в електронній формі, накладається електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або інших засобах ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу заявника, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, (далі Положення № 13-1).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку № 4-1 днем звернення за призначенням, перерахуванням, продовженням та здійсненням страхових виплат вважається день прийняття органом, що призначає страхову виплату, відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) страхової виплати), днем звернення за страховою виплатою вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо заява подається через вебпортал або засобами Порталу Дія, днем звернення вважається дата її реєстрації разом зі сканкопіями (фотокопіями) документів.

П. 6 розділу ІІ Порядку № 4-1 установлено, що шляхом електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій, підсистемами Пенсійного фонду України орган, що призначає страхову виплату, може отримати:

дані з Державного реєстру актів цивільного стану громадян;

дані з Електронного реєстру листків непрацездатності;

дані з Єдиного державного демографічного реєстру;

дані з Єдиної державної електронної бази з питань освіти;

дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

дані з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб;

дані з Єдиного реєстру боржників;

дані з інформаційно-аналітичної платформи електронної верифікації та моніторингу;

дані з реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

дані з централізованого банку даних з проблем інвалідності.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку № 4-1 якщо орган, що призначає страхову виплату, не отримав відомості, необхідні для призначення страхової виплати, із інформаційних систем органів державної влади, державних реєстрів або баз даних, особа, яка звертається за страховою виплатою або компенсацією, має право надати документи, що підтверджують ці відомості.

Якщо до заяви додані не всі необхідні документи, орган, що призначає страхову виплату, письмово повідомляє заявника, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві робиться відповідний запис. У разі подання заяви через вебпортал Пенсійного фонду або Портал Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу Пенсійного фонду або засобами Порталу Дія (у разі наявності технічної можливості).

Щомісячна страхова виплата втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) регламентована нормами розділу V Порядку № 4-1.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 4-1 щомісячна страхова виплата втраченої заробітної плати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого перед настанням страхового випадку.

Згідно з п. 2 розділу V Порядку № 4-1 для призначення щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати потерпілий подає в електронній формі засобами Порталу Дія (за наявності технічної можливості) або вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України до органу, що призначає страхову виплату, заяву за формою відповідно до додатка 1 до цього Порядку. Заява може бути подана у формі паперового документа.

Потерпілий має право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхової виплати.

Органом, що призначає страхову виплату, до електронної справи про страхові виплати додаються:

акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за формою, встановленою Кабінетом Міністрів України;

виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) про ступінь втрати професійної працездатності;

довідка про розмір середньої заробітної плати перед настанням страхового випадку.

Відповідно до п. 7 розділу V Порядку № 4-1 щомісячна страхова виплата призначається потерпілому з дня встановлення МСЕК ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Порядок здійснення страхових виплат регламентований нормами розділу XVI Порядку № 4-1.

Відповідно до абз. абз. 1-2 п. 1 розділу XVI Порядку № 4-1 щомісячні страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, здійснюються: потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Згідно з п. 3 розділу XVI Порядку № 4-1 страхові виплати здійснюються виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача страхової виплати в межах України незалежно від задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування) одержувача страхової виплати.

За правилами п. 5 розділу XVI Порядку № 4-1 страхові виплати здійснюється через поточні рахунки в банках або уповноваженими організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій та грошової допомоги, відповідно до Порядку № 1596 і Порядку № 1279.

Відповідно до п. 7 розділу XVI Порядку № 4-1 страхові виплати призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має на це право, здійснюються за весь минулий час, але не більше як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини органу, що призначає страхову виплату, своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги у порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Згідно з п. 8 розділу XVI Порядку № 4-1 у разі неодержання щомісячної страхової виплати протягом шести місяців підряд її виплата продовжується після з`ясування причин неодержання за заявою одержувача за формою відповідно до додатка 5 до цього Порядку.

Відповідно до п. 18 розділу XVI Порядку № 4-1 страхові виплати припиняються у випадках, передбачених ст. 40 Закону, у разі:

якщо потерпілим є особа, якій оформлено документи для виїзду за кордон на постійне проживання / залишення на постійне проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

якщо з`ясувалося, що страхові виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню.

у разі смерті одержувача страхових виплат;

у разі добровільної відмови від страхової виплати потерпілим або особами, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого;

в інших випадках, передбачених законом.

За правилами п. 21 розділу XVI Порядку № 4-1 страхові виплати внутрішньо переміщеним особам здійснюються відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Так, 01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Постанова КМУ № 531), яка станом на 25 вересня 2024 року діяла в редакції від 01 січня 2023 року.

П. 1 Постанови КМУ № 531 установлено, що:

1) особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону № 1105 органами Пенсійного фонду України відповідно до п. 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України.

Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки;

2) матеріальне забезпечення та соціальні послуги надаються за умови подання документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання, а у разі відсутності таких документів на підставі відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності у зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення надається у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Пенсійного фонду України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на його надання.

П. 1-1 Постанови КМУ № 531 установлено, що дія цієї постанови поширюється на застрахованих осіб, фактичне місце проживання яких знаходиться в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та які перебувають (перебували) у трудових відносинах із:

підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях або в зоні надзвичайної ситуації;

[…].

05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі Постанова КМУ № 637), яка станом на 25 вересня 2024 року діяла в редакції від 29 грудня 2023 року.

П. 1 Постанови КМУ № 637 установлено, що:

призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі Постанова КМУ № 332)) та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та Пенсійного фонду України внутрішньо переміщеним особам, крім осіб, зазначених в абз. 18 п. 2 Порядку № 509, (далі внутрішньо переміщені особи) здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з зазначеним Порядком. […]. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої Постановою КМУ № 332), та компенсацій, матеріального забезпечення (далі соціальні виплати) та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. […]. Виплата (продовження виплати) пенсій та соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, зазначеним в абз. 18 п. 2 Порядку № 509, здійснюється у встановленому законодавством порядку;

[…]

Під час звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження виплати пенсії та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики. Територіальні органи Пенсійного фонду України можуть провести ідентифікацію особи за допомогою відеоконференцзв`язку із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг. […].

Фізична ідентифікація внутрішньо переміщеної особи, яка одержує пенсію через поточний рахунок в установі акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», проводиться акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» кожні шість місяців з дня відкриття рахунка або з дня проведення попередньої фізичної ідентифікації. Для осіб, які взяті на облік як внутрішньо переміщені особи до введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану в Україні та які не проходили фізичну ідентифікацію протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі коронавірусна хвороба (COVID-19), для продовження нарахування пенсій необхідно пройти фізичну ідентифікацію до 31 березня 2024 року.

Способами фізичної ідентифікації внутрішньо переміщених осіб, які одержують пенсію через поточний рахунок в установах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», є:

особисте звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України;

авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія.Підпис» («Дія ID»), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;

ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальними органами Пенсійного фонду України із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг;

ідентифікація одержувачів пенсій в установах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»;

посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що фізична особа є живою, шляхом видачі відповідного документа. […];

одержання Пенсійним фондом України інформації про зміну місця проживання внутрішньо переміщеної особи протягом останніх шести місяців шляхом інформаційного обміну між Пенсійним фондом України та державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики».

[…]

Територіальні органи Пенсійного фонду України опрацьовують наявну інформацію про результати проходження фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеними особами, які одержують пенсію, та продовжують виплату пенсії у разі проходження фізичної ідентифікації особою; а для осіб, які взяті на облік як внутрішньо переміщені особи до введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану в Україні та які не проходили фізичну ідентифікацію протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжують виплату пенсії до 31 березня 2024 року, а після цієї дати у разі проходження особою фізичної ідентифікації.

У разі наявності в територіальних органах Пенсійного фонду України надісланої акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» інформації про відсутність видаткових операцій за рахунками протягом шести місяців підряд нарахування пенсії продовжується, але з 01 січня 2024 року нарахована сума пенсії не перераховується на рахунки їх одержувачів до проходження фізичної ідентифікації. Нарахована сума пенсій внутрішньо переміщеним особам перераховується на рахунки їх одержувачів територіальними органами Пенсійного фонду України після проходження ними фізичної ідентифікації починаючи з місяця припинення фінансування виплати пенсії.

[…]

Починаючи з 01 січня 2024 року виплата (продовження виплати) пенсій внутрішньо переміщеним особам, які пройшли фізичну ідентифікацію особисто у територіальних органах Пенсійного фонду України або установах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», або шляхом отримання документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що фізична особа є живою, та які проживають на територіях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (підконтрольна Україні територія), або тимчасово проживають за межами України, крім держави-агресора (російської федерації) або Республіки Білорусь, здійснюється на загальних умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2022 року № 162 «Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомог на період введення воєнного стану», Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги».

Якщо внутрішньо переміщена особа одержує соціальні виплати через поточний рахунок в установах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції одержувачем, банк повідомляє про це державному підприємству «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики» щомісяця до 25 числа в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису через захищені канали зв`язку згідно з протоколами обміну інформацією.

Починаючи з 01 лютого 2024 року соціальні виплати не нараховуються особам, які є внутрішньо переміщеними особами, одержують соціальні виплати через акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції одержувачем.

Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі Порядок № 365).

[…].

Суд зазначає, що незважаючи на те, що щомісячна страхова виплата припинена позивачеві протиправно, останній виконав визначені Законом № 1105 і Порядком № 4-1 вимоги для її поновлення (продовження), а саме особисто звернувся з відповідною заявою та документами до ГУ ПФУ в Донецькій області через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, що повною мірою узгоджується з приписами ст. 37 Закону № 1105, абз. 1 п. 1, п. 3, абз. 1 п. 4 розділу ІІ Порядку № 4-1.

Однак, незважаючи на вжиті позивачем заходи, ГУ ПФУ в Донецькій області щомісячну страхову виплату не поновило.

Нормами ч. ч. 1-2 ст. 38 Закону № 1105 визначено, що територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Проте всупереч приписам ч. ч. 1-2 ст. 38 Закону № 1105 ГУ ПФУ в Донецькій області жодного рішення (постанови) за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 вересня 2024 року не прийняло.

Натомість листом від 01 жовтня 2024 року № 0500-0210-8/96462 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про відмову в поновленні (продовженні) страхових виплат та вказало на необхідність його особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, що здійснює соціальні виплати на території, де він перебуває на обліку за місцем його фактичного проживання/перебування.

З приводу твердження відповідача про необхідність особистого звернення позивача безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України, суд зазначає наступне.

Дійсно ОСОБА_1 не звертався безпосередньо до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про поновлення (продовження) щомісячної страхової виплати, однак ця обставина не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на отримання щомісячної страхової виплати, яка йому призначена безстроково. Тим більш в умовах, коли нарахування та виплата такої щомісячної страхової виплати були протиправно припинені.

Закон № 1105 та Порядок № 4-1 передбачає альтернативні способи особистого звернення потерпілого до територіального органу Пенсійного фонду України, що здійснює соціальні виплати. При цьому право обрання того чи іншого способу звернення, передбаченого Законом № 1105 і Порядком № 4-1, належить особі, яка має право на страхові виплати, а не посадовим особам територіального органу Пенсійного фонду України.

Крім того, використаний позивачем спосіб звернення з заявою про поновлення (продовження) щомісячної страхової, а саме через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, є одним із способів фізичної ідентифікації внутрішньо переміщених осіб, передбаченим п. 1 Порядку № 637.

Щодо посилання відповідача на те, що постійне місце проживання позивача зареєстровано в м. Донецьку, тобто на тимчасово окупованій російською федерацією територією України, а місце фактичного проживання/перебування в м. Новогродівка, який є територією активних бойових дій, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 31 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Таким чином, враховуючи наведені вище конституційні положення, а також правову і соціальну природу страхових виплат, право громадянина на їх отримання не може бути поставлено в залежність від місця проживання/перебування. Конституційному праву особи на соціальний захист кореспондують позитивні зобов`язання держави гарантувати реалізацію цього права незалежно від місця проживання/перебування особи, якій призначені страхові виплати.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людині і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд, крім іншого, зважає на його ефективність.

При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, виходячи з положень ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що порушене право ОСОБА_1 на соціальний захист підлягає поновленню шляхом:

- визнання протиправною та скасування постанови Новогродівського міського відділення Управління ВД ФСС України в Донецькій області від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати»;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної страхової виплати на його рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України»;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячної страхової виплати за період з 01 жовтня 2022 року по місяць поновлення страхових виплат на його рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Донецькій області щодо непоновлення виплати щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2024 року не підлягають задоволенню, оскільки первісно право позивача на отримання щомісячної страхової виплати було порушено внаслідок прийняття Новогродівським міським відділенням Управління ВД ФСС України в Донецькій області постанови від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», яка визнана судом протиправною і скасована.

Повний та ефективний захист порушеного права позивача забезпечується шляхом покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку поновити нарахування та виплату щомісячної страхової виплати, а також нарахувати та виплатити заборгованість з щомісячної страхової виплати, яка виникла з 01 жовтня 2022 року.

Відтак, визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Донецькій області, яка полягає у непоновленні виплати щомісячних страхових виплат з 01 вересня 2024 року чи у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 25 вересня 2024 року, не випливатиме на повний та ефективний захист прав позивача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Щодо строку звернення до суду.

За загальним правилом, встановленим КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зміст наведеної норми свідчить, що КАС є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Водночас відносини щодо строків звернення до адміністративного суду регулюються не тільки нормами КАС України, а й іншими законами України.

Спеціальним законом, яким врегульовано спірні правовідносини, є Закон № 1105.

Відповідно до ч. 7 ст. 41 Закону № 1105 якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України "Про оплату праці".

Оскільки щомісячні страхові виплати з 01 жовтня 2022 року не були виплачені позивачу з вини уповноваженого органу управління (його територіальних органів), суми заборгованості зі сплати щомісячних страхових виплат виплачуються без обмеження будь-яким строком.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн (квитанція від 03 жовтня 2024 року)

Докази здійснення позивачем інших судових витрат суду не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Новогродівського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 17 жовтня 2022 року № 14040/297017/15311/23 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної страхової виплати на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячної страхової виплати за період з 01 жовтня 2022 року по місяць поновлення страхових виплат на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 06 листопада 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко