Справа № 200/6740/24
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Справа№200/6740/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до

ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк з 01 жовтня 2024 року до 09 листопада 2024 року, за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 вересня 2024 року № 08/14046;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 16 серпня 2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за наслідком розгляду якої прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09 листопада 2024 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку відповідача.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 546033 дружина позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.09.2021 року має другу групу інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до вказаної довідки інвалідність встановлено строком до 01.10.2024 року, дата чергового переогляду 13.09.2024 року.

16.08.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову від призову на військову службу під час мобілізації, до якої додав документи, що підтверджують його право на відстрочку.

За результатами розгляду заяви позивачу було видано довідку від 09.09.2024 року № 08/14046 про надання йому відстрочки від призову від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особі, яка має дружину з інвалідністю другої групи до 01.10.2024 року.

13.09.2024 року дружина позивача мала пройти переогляд МСЕК, проте не зробила це у зв`язку з активними бойовими діями та постійними обстрілами, у тому числі м. Дружківки Донецької області, яку віднесено до території можливих бойових дій.

Зазначає, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» передбачено, що повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення: осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317.

Позивач вважає, що оскільки термін дії довідки МСЕК у його дружини закінчився у період дії воєнного стану, то відповідач мав надати йому відстрочку від призову від призову на військову службу під час мобілізації до 09.11.2024 року.

З зазначених причин позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 15.10.2024 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 09.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 складено довідку, яку видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи) на строк до 01 жовтня 2024 року.

Вказані висновки Комісії обґрунтовані доданими позивачем до заяви документами, а саме: копія довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 546033 видана ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата огляду 13.09.2021 р. Відповідно до п.п. 10 та 11 вказаної довідки визначено «інвалідність встановлено строком до 01.10.2024 року, дата чергового переогляду 13.09.2024 року.

Відповідно до п.11 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі Порядок № 1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Зазначає, що позивачем надано копію довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої, інвалідність дружини позивача встановлено строком до 01.10.2024 року з датою чергового переогляду 13.09.2024 року, тому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період позивачу надано саме: до 01.10.2024 року.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

15.10.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив. Зазначає, що викладена у відзиві позиція відповідача про визнання позову безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, не заслуговує на увагу, оскільки у відзиві від 15.10.2024 відповідач не ставить під сумнів факти, що заява про відстрочку підписана військовозобов`язаним ОСОБА_1 особисто, не ставить під сумнів, що позивач особисто звернувся до відповідача через засоби поштового зв`язку, про що свідчить опис вкладення у листі, який міститься в матеріалах справи. Відповідач не навів будь яких заперечень, не послався на відповідні докази та норми права, щодо необгрунтованості посилання позивача у спірних правовідносинах на вищевказану постанову КМУ від 30 березня 2022 № 390 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану».

З зазначених підстав просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 .

Відповідно до паспортних даних позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку відповідача, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 546033 від 13.09.2021 року дружина позивача ОСОБА_2 має другу групу інвалідності за загальним захворюванням опорно-рухового апарату. Відповідно до вказаної довідки інвалідність встановлено строком до 01.10.2024 року, дата чергового переогляду 13.09.2024 року. Також в довідці зазначено, що ОСОБА_2 може працювати в спеціально створених умовах.

Дана обставина також підтверджується пенсійним посвідченням ОСОБА_2 , виданим 15.01.2019 року.

Позивач 16.08.2024 року звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову від призову на військову службу під час мобілізації, до якої додав документи, що підтверджують його право на відстрочку.

За результатами розгляду заяви позивачу було видано довідку від 09.09.2024 року № 08/14046 про надання йому відстрочки від призову від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка має дружину з інвалідністю другої групи до 01.10.2024 року.

Як зазначено вище, строк дії довідки МСЕК - 01.10.2024 року, проте 13.09.2024 року дружина позивача мала пройти переогляд МСЕК, однак не зробила це у зв`язку з активними бойовими діями та постійними обстрілами, у тому числі м. Дружківки Донецької області, яку віднесено до території можливих бойових дій.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Частиною 8 статті 4 Закону № 3543-XII передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Відповідно до пункту частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

На підставі наведеної норми Закону № 3543-XII позивач звернувся до відповідача з заявою про надання йому відстрочки від призову від призову на військову службу під час мобілізації, надавши довідку про інвалідність дружини.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 року №2961-IV (далі - Закон № 2961-IV) визначено, що особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Приписами частини 1 статті 7 Закону №2961-IV визначено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (надалі по тексту також - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 за №1317 (далі - Положення №1317).

Приписами пункту 3 Положення № 1317 регламентовано, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, які звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 17 Положення №1317).

Статтею 1 Закону України «Про оборону України», передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі продовжено та діє в дійсний час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 року №225 затверджено «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» (далі - Постанова №225).

Згідно з пунктом 3 Постанови №225 повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення: осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317; дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Зі змісту довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 546033 вбачається, що дата чергового переогляду ОСОБА_2 - 13.09.2024 року, припадає на період дії воєнного стану на території України.

Водночас, зі змісту пункту 3 Постанови №225 слідує, що повторний огляд осіб з інвалідністю переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу.

Суд зауважує, що Постанова № 225 дійсно передбачає перенесення строку повторного огляду медико-соціальної експертизи, проте таке перенесення не має безумовного характеру.

Тобто, коментована норма містить певну умову, за якою повторний огляд осіб з інвалідністю медико-соціальною експертизою переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану лише за умови неможливості направлення таких осіб для проходження МСЕК.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 КАС України).

Кодекс адміністративного судочинства України пунктом 4 частини 3 статті 2 до основних принципів (засад) адміністративного судочинства відносить принцип змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, частинами 3, 4 статті 9 КАС України встановлено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На підтвердження обставини неможливості направлення ОСОБА_2 на проходження медико-соціальної експертизи для продовження інвалідності, представник позивача не долучив жодних документів.

Довід позивача про знаходження м. Дружківки Донецької області в зоні можливих бойових дій на спірні правовідносини не впливає та висновків суду по суті спору не змінює.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до 09.11.2024 року, як такому, що належним чином не підтвердив, що він має дружину із числа осіб з інвалідністю II групи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають у зв`язку з відмовою у позовних вимогах.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова