Справа № 240/19155/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в частині

06 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/19155/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати складових грошового забезпечення, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня календарного року, в якому проводяться такі виплати, та зобов`язання вчинити відповідні дії, а також визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати у повному обсязі додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у підвищеному до 100000,00 грн розмірі за час участі у бойових діях на Луганському напрямку з 06 по 26 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

01 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання позивача, у якому просить прийняти відмову від частини позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати у повному обсязі додаткової винагороди у порядку Постанови № 168 у підвищеному до 100000,00 грн розмірі за час участі у бойових діях з 06 по 26 червня 2024 року та закрити провадження у справі у відповідній частині позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Частиною 5 цієї правової норми передбачено, що суд не приймає відмови від позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Частиною 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача відмовитися від позову. Такі дії сторони не повинні суперечити закону та порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Ураховуючи, що суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова прийнята судом.

Також позивач подав заяву, і якій просить змінити предмет позову та доповнити позовні вимоги новими вимогами про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати компенсації вартості за неотримане речове майно.

Розглянувши заяву позивача про зміну предмету позову, суд зауважує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

У постанові від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16 Верховний Суд висновував, що зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Суд зауважує, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) суд, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі №260/5932/21.

Дослідивши зміст поданої заяви та виходячи зі змісту позовних вимог, суд уважає, що в цьому випадку позивач змінив не тільки предмет, а й підстави позову, оскільки заявлено додаткові вимоги, що виникли після відкриття провадження у цій справі. Позивачем фактично заявлені нові додаткові позовні вимоги, які не зазначені у тексті позовної заяви, та які ґрунтуються на інших обставинах, а не змінено предмет позову.

Суд наголошує, що зміна позову повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду. Позивачем не повинно ототожнюватися можливість подання заяви про зміну предмету або підстав позову із поданням нового адміністративного позову, що не пов`язаний з первісним позовом.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі №826/11947/18.

Отже, оскільки вказана зміна предмета позову виходить за межі спірних правовідносин, остання не є зміною заявлених позовних вимог в розумінні статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, а є поданням до суду нового позову, що унеможливлює його розгляд у рамках цієї справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про зміну предмета позову не підлягає задоволенню, оскільки в ній позивач бажає змінити одночасно предмет та підстави позову, фактично заявляючи новий позов в межах вже відкритої справи, що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 47, 238, 239, 243, 248, 256, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі № 240/19155/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати у повному обсязі додаткової винагороди у порядку Постанови № 168 у підвищеному до 100000,00 грн розмірі за час участі у бойових діях з 06 червня 2024 року по 26 червня 2024 року.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис