Справа № 560/4685/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4685/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

04 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо обрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням при нарахуванні і виплаті грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 26 лютого 2022 по 19 травня 2023 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у 2022 в розмірі 2481 грн, визначеному на 01 січня 2022 статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", а в 2023 році в розмірі 2684 грн, визначеному на 01 січня 2023 статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік";

- зобов`язати перерахувати та виплатити грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення щомісячні додаткові види грошового забезпечення одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 26 лютого 2022 по 19 травня 2023, обрахувавши посадовий оклад та оклад за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у 2022 в розмірі 2481 грн, визначеному на 01 січня 2022 статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", а в 2023 році в розмірі 2684 грн, визначеному на 01 січня 2023 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням вже виплаченого йому за вказаний період грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не виплати грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 по 31 березня 2022, з 06 березня 2022 по 30 квітня 2022, з 06 липня 2023 по 26 серпня 2023, з 12 вересня 2023 по 18 грудня 2023 та з 23 грудня 2023 по 02 березня 2024, щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою від 28 лютого 2022 № 168 Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100 000 грн., а за період з 01 березня 2023 по 05 липня 2023 у розмірі 30000 грн.

- зобов`язати доплатити грошове забезпечення за період з 26 лютого 2022 по 31 березня 2022, з 06 березня 2022 по 30 квітня 2022, з 06 липня 2023 по 26 серпня 2023, з 12 вересня 2023 по 18 грудня 2023, та з 23 грудня 2023 по 02 березня 2024 щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168, збільшену до 100 000 грн., а за період з 01 березня 2023 по 05 липня 2023 у розмірі 30000 грн, з урахуванням проведених виплат за цей період.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно застосував для обчислення грошового забезпечення розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а також не виплатив у повному (підвищеному) розмірі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за безпосередню участь позивача у бойових діях.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (у тому числі додаткових видів грошового забезпечення) за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноти з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції у відповідній частині та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Із таким рішенням суду також не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2024 №61 позивача виключено зі списків особового складу та усіх видів грошового забезпечення з 02.03.2024.

Зі змісту наказу встановлено, що ОСОБА_1 вирішено виплатити грошове забезпечення за 1 день березня 2024, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження служби, грошову компенсацію за 25 днів не використаної щорічної основної відпустки за 2022, грошову компенсацію за 10 днів не використаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошову компенсацію за 05 днів не використаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, одноразову грошову допомогу по звільненню; матеріальну для вирішення соціально-побутових питань не отримував.

Для обчислення посадового окладу позивача та окладу за військовим званням, а також інших розрахунків відповідачем застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018, чого останній не спростовує.

Крім того, позивач вказує на допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 31 березня 2022 року, а також щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, у період з 06 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року, з 06 липня 2023 року по 26 серпня 2023 року, з 12 вересня 2023 року по 18 грудня 2023 року та з 23 грудня 2023 року по 02 березня 2024 року, збільшеної до 100 000,00 грн, а за період з 01 березня 2023 року по 05 липня 2023 року у розмірі 30000,00 грн, що слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про правомірність обчислення та виплати позивачу основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п.10 Постанови № 704 ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Первинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Згідно з приміткою 1 Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.

Між тим, застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми постанови КМУ №704, пункт 4 якої має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для відповідного кола осіб.

21.02.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

Згідно з пунктом 6 Постанови № 103 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються.

Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

При цьому, суд зазначає, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Вказаною постановою були скасовані зміни, у тому числі до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Тобто, із 29.01.2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018 року.

Таким чином, із 29.01.2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Отже із 29.01.2020 року виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21, від 10.10.2022 року у справі №400/6214/21 та від 10.01.2023 року у справі №120/8682/21-а.

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" передбачає, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривень. Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" передбачає, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно не застосував при обчисленні та виплаті позивачеві виплати грошового забезпечення з 26.02.2022 по 19.05.2023 року як розрахункову величину прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня відповідного року, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачеві за спірний період з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року обґрунтовано задоволено судом першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача про невиплату відповідачем в належному розмірі грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ №168, колегія суддів враховує наступне.

На виконання Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64 та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктами 2-1, 3 постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів - здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення. Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції на час виникнення спірних відносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Пунктом 3 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з п. 4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Згідно із п.8 розділу XXXIV Порядку №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Так, матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022 №330 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за березень 2022 (з 06.03.2022 по 31.03.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказу командира військової частини НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро", "313/ОУВ/165т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира 11тб в/ч НОМЕР_3 №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112/11148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2022 №192 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за квітень 2022 (з 01.04.2022 по 30.04.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира 11тб в/ч НОМЕР_3 №01 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 №235 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за травень 2022 (з 01.05.2022 по 31.05.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказу командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2022 №346 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за червень 2022 (з 01.06.2022 по 30.06.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2022 №600 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за липень 2022 (з 01.07.2022 по 31.07.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №760 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за серпень 2022 (з 01.08.2022 по 31.08.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2022 №952 "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану" старшому солдату ОСОБА_1 передбачено виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких у таких діях та заходах за вересень 2022 (з 01.09.2022 по 05.09.2022).

Наказ видано на підставі: бойового розпорядження командувача КР №62 від 04.03.2022, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022, наказом командира в/ч НОМЕР_2 №12 від 04.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/2т від 06.03.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ "Дніпро" №313/ОУВ/ НОМЕР_4 т від 13.03.2022, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 11тб №07 від 13.03.2022, бойового розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №2022/ОКП/112//148ДСК від 14.03.2022, наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 07.09.2022 №203, переведений в резервну роту на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 08.09.2022 №204.

Відтак, судом першої інстанції правильно встановлено, що на підставі зазначених наказів позивачу встановлено виплатити додаткову винагороду за період з 06.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 05.09.2022.

Зі змісту довідки військової частини НОМЕР_1 про нараховані та виплачені види грошового забезпечення від 26.02.2024 №2024/187 вбачається, що позивачу виплачено додаткову винагороду у травні 2022 року у розмірі 100000 грн., у червні 2022 року у розмірі 100000 грн., у липні 2022 року - 30000 грн., у квітні 2022 року - 33214,29 грн., у серпні 2022 року - 218875,07 грн., у вересні 2022 року - 109834,61 грн. Відповідні виплати вбачаються також з відомості зарахувань заробітної плати ( грошового забезпечення) за 2022 рік (а.с. 15).

Також зі змісту витягу із розрахунково-платіжної відомості № 03/03, № 04/03, № 05/03, № 06/03, № 07/03, № 08/03, № 09/03, а також детального розрахунку сум виплачених коштів позивачу встановлено, що ОСОБА_1 виплачено за березень 2022 57829,03 грн. додаткової винагороди, за квітень - серпень 2022 нараховано 70000 грн. додаткової винагороди щомісяця та виплачено 68950 грн. додаткової винагороди (щомісяця), за вересень 2022 виплачено 11491,67 грн. додаткової винагороди ( а. с. 58, 74).

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави для зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищену додаткову винагороду за вказані періоди.

Що стосується виплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 31.03.2022, а також додаткової винагороди за період з 06.03.2022 по 30.04.22, з 06.07.22 по 26.08.2022, з 12.09.2023 по 18.12.2023, з 23.12.2023 по 02.03.2024, то суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №4 ОСОБА_1 вважається таким, що з 26.02.2022 прибув з метою забезпечення оборони держави, зарахований на всі види забезпечення, призначений на посаду старшого сержанта запасу, головного сержанта - командира танку 1 танкового взводу 1 танкової роти військової частини НОМЕР_1 .

Так, на виконання вимог ухвали суду від 30.09.2024 про витребування доказів відповідачем долучено, зокрема, витяг із розрахунково-платіжної відомості № 163, з якої встановлено, що ОСОБА_1 перераховано на картковий рахунок грошове забезпечення у лютому 2022 року 2156,73 грн., а у березні 2022 року перераховано 15674 грн.

При цьому, позивачем не долучено жодних інших доказів, які б спростували факт виплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 31.03.2022, оскільки в матеріалах справи відсутня виписка з карткового рахунку позивача за вказаний період, що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог, у задоволенні яких обґрунтовано відмовлено судом першої інстанції.

Щодо періоду з 12.09.2023 по 18.12.2023, то судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно з довідкою про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації №3909 від жовтня 2023 (точна дата нерозбірлива) ОСОБА_1 дійсно в період з 06.03.2022 по теперішній час (жовтень 2023) безпосередньо приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та знаходиться в районі виконання бойових завдань в Харківській області. Довідка видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2022 №14, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №13 від 04.03.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.09.2023 №265 старший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що з 12 вересня 2023 прибув та приступив до виконання службових обов`язків в оперативне підпорядкування оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з метою виконання бойового завдання за призначенням на території Харківської області. В даний період ОСОБА_1 перебував на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області ( дана територіальна громада у вказаний період не входить до районів ведення бойових дій відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ) без залучення його до участі в бойових діях, а виконував завдання за посадою.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.12.2023 №364 ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відпустку з 18.12.2023.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази безпосередньої участі позивача у вказаний період у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, зокрема: витяги з журналів бойових дій, журналів ведення оперативної обстановки або бойових донесень, рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або у виконанні бойових (спеціальних) завдань, підстави для виплати підвищеної допомоги за вказаний період відсутні.

Стосовно періоду з 23.12.2023 по 02.03.2024, то колегія суддів враховує, що на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №364 від 18.12.2023 та №69 від 09.03.2024 ОСОБА_1 у період з 18.12.2023 по 04.01.2024 перебував у щорічній відпустці. У період з 05.01.2024 по 22.02.2024 він перебував в складі зенітного ракетноартилерійського дивізіону на посаді старшого механіка відділення технічного обслуговування на території Харківської області з метою виконання бойових (спеціальних) завдань в складі ОУВ "Харків". У вказаний період ОСОБА_1 перебував в межах Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області. З 22.02.2024 ОСОБА_1 вибув до пункту постійної дислокації підрозділу у АДРЕСА_1 , що підтверджується наказом військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №52 від 21.02.2024.

Таким чином, наявними у справі доказами не підтверджується безпосередня участь позивача у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за вказаний вище період.

Як вбачається з детального розрахунку виплачених позивачу коштів, у ньому відсутня інформація про нарахування додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. за період з березня 2023 по липень 2023.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №202 від 06.09.2022 старший сержант ОСОБА_1 вибув з району виконання завдань до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , де перебував до 06.07.2023 на підставі наказу №194 від 06.07.2023. За вказаний період ОСОБА_1 призначався на різні посади, а саме: 08.09.2022 призначений на посаду сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 (наказ №204 від 08.09.2022); 01.02.2023 призначений на посаду кочегара польової лазні взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (наказ №32 від 01.02.2023); 01.05.2023 призначений на посаду водія-електрика польової лазні взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (наказ №126 від 01.05.2023); 01.07.2023 призначений на посаду старшого механіка відділення технічного обслуговування взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (наказ №189 від 01.07.2023).

Таким чином, з наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 у період з березня 2023 по липень 2023 перебував в пункті постійної дислокації військової чатсини АДРЕСА_1 без залучення його до виконання бойових завдань та участі у бойових діях, виконував посадові обов`язки за посадою. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростували зазначені висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 в редакції постанови від 20 січня 2023 № 43 керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, був доповнений розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» згідно з наказом Міністерства оборони №44 від 25.01.2023 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023, далі - Порядок № 260). Відповідно до вказаних змін з 01 лютого 2023 Порядком №260 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в таких розмірах: 30000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) у визначених цим Порядком випадках.

Оскільки з 01 лютого 2023 визначена обов`язковість виконання військовослужбовцем бойових завдань, як необхідна передумова для виплати додаткової грошової допомоги в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а докази виконання позивачем таких завдань у справі відсутні, підстави для виплати додаткової винагороди за період з березня 2023 по липень 2023 належними доказами не підтверджені.

Враховуючи встановлені у справі обставини, а також надані на їх підтвердження докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обюґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг щодо допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при вирішення спору не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.