Справа № 480/737/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2024 року Справа № 480/737/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/737/24 за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської ради, Відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області, Міського голови Конотопської міської ради Семеніхіна Артема Юрійовича про визнання неправомірним та скасування розпорядження,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Конотопської міської ради Сумської області, відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області третя особа міській голова Конотопської міської ради ОСОБА_2 , в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови Конотопської міської ради від 28.12.2023 року № 324-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради - головного архітектора міста з 29.12.2023 року;
- стягнути із Конотопської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 30 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач працював на посаді заступника начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради - головного архітектора міста.
Позивач вважає, що оскаржуване розпорядження про його звільнення є незаконним та безпідставним.
Позивач зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може підтвердити винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, лише суд розглянувши протокол має повноваження визнати чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення.
Приймаючи оскаржуване розпорядження, посадові особи не дочекавшись судового розгляду адміністративної справи та доведення вини Позивача, звільнили останнього із займаної посади.
Натомість Конотопським міськрайонним судом Сумської області від 09 січня 2024 р. за результатом розгляду адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято постанову, згідно якої закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.
Також позивач вважає, що на його користь підлягаю стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральна шкода в розмірі 30 000 грн., адже незаконними діями роботодавця завдано позивачу душевні страждання та втрату нормальних життєвих зав`язків.
Судом відкрито провадження у цій справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представником відповідача Конотопської міської ради надано суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, 11 грудня 2023 року на робочій нараді при заступнику міського голови, в.о. міського голови ОСОБА_3 у зв`язку з поширенням інформації в мережі інтернет та серед мешканців громади про те, що працівником Конотопської міської ради в стані алкогольного сп`яніння вчинено ДТП та залишено місце події (а.с. 55 58).
Відповідач зазначає, що інформація щодо вчинення 08.12.2023 року посадовою особою Конотопської міської ради ДТП в стані алкогольного сп`яніння та залишення місця пригоди отримала широкий громадський резонанс у вигляді негативних коментарів, відгуків у засобах масової інформації та в мережі інтернет. На скріншотах видно модель та марку автомобіля Subaru Forester (державний номерний знак), даний автомобіль було придбано ОСОБА_1 08.08.2023 відповідно до декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_1 ним дійсно було вчинено ДТП 08.12.023.
Відповідач звертає увагу, що заступник начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області - головний архітектор міста Романів В.О. систематично з`являвся на робочому місці в нетверезому стані, про що неодноразово робились зауваження, як в.о. начальником відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, який відповідно до розподілу обов`язків координує діяльність відділу так і безпосередньо міським головою, неодноразово надавалась можливість виправитись.
Прийняття розпорядження про звільнення ОСОБА_1 слугували факти вчинення ним дій, які порушували етику поведінки посадової особи органу місцевого самоврядування та поширення інформації в мережі інтернет та Телеграм каналах місцевих блогерів про такий вчинок, що призвело до дискредитації авторитету органу місцевого самоврядування, в якому він працює та зганьбило репутацію посадової особи органу місцевого самоврядування.
Представником відповідача відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради надано суду відзив на позов, в якому також проти позовних вимог заперечує з аналогічних підстав, що і Конотопська міська рада (а.с. 49 - 50).
Представник позивача надав суду відповідь на відзив в якій з доводами відповідачів не погоджується та наполягає на позовних вимогах (а.с. 90 92).
Представник відповідача - Конотопської міської ради надав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 97 98).
Ухвалою суду було залучено в якості співвідповідача міського голову Конотопської міської ради ОСОБА_2 , який надав суду відзив на позов, в якому з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 112-113).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
З матеріалів справи судом встановлено, ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради - головного архітектора міста.
Згідно розпорядження Конотопської міської ради від 28.12.2023 року № 324-ОС позивача з 29.12.2023 року звільнено з займаної посади відповідно до статті 147 КЗпП України (а.с. 9).
На гр. ОСОБА_1 складено 3 протоколи про адміністративні правопорушення, а саме: за ч.І ст.130 КУпАП, ст.124 КУпАП, ст.122-4 КУпАП.
Крім цього, 08.07.2023 о 23.20 год. до Конотопського РВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що колишній чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння заважає відпочивати, яке зареєстроване за №9532.
Відносно ОСОБА_1 виписано терміновий заборонний припис АА223076 від 09.07.2023.
Згідно даних інформаційної підсистеми «Особа» ІКС ІПНП України відносно гр. ОСОБА_1 складено 2 постанови про адміністративне правопорушення, а саме: 21.03.2023 працівниками УПП в Одеській області за ст.175-1 ч.1 КУпАП та 10.08.2023 працівниками Буштанського РВП ГУНП в Сумській області за ст.178 ч.1 КУпАП (а.с. 10 зворотній бік).
Не погодившись із розпорядженням Конотопської міської ради від 28.12.2023 року № 324-ОС, позивач звернувся до суду із позовом.
Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їхній правовий статус, порядок і правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначено в Законі України від 07 червня 2001 року №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-III).
Статтею 1 Закону №2493-ІІІ визначено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Відповідно до ст.2 Закону №2493-ІІІ, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Стаття 7 Закону №2493-ІІІ визначає, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.
Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Основні обов`язки посадових осіб місцевого самоврядування визначені ст. 8 Закону №2493-ІІІ, зокрема:
додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування;
додержання прав та свобод людини і громадянина;
шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування;
недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.
Також стаття 38 ЗУ «Про запобігання корупції» зобов`язує осіб, уповноважених на виконання функцій держави, під час виконання своїх службових повноважень, неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.
Відповідно до ст.11 Закону №2493-ІІІ, громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту:
"Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки".
Стаття 20 Закону №2493-ІІІ визначає, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі:
порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;
порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);
виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);
досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).
На підставі вказаного, загальні підстави для припинення служби в органах місцевого самоврядування визначені КЗпП України, в той час як положення Закону № 2493-III визначають спеціальні підстави.
Із спірного розпорядження суд вбачає, що позивача було звільнено відповідно до ст.147 КЗпП.
Так, відповідно до ст. 147 КЗпП, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Статтею 149 КЗпП визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Як встановлено судом позивач проходив службу в органах місцевого самоврядування, 30.05.2014р прийняв Присягу посадових осіб місцевого самоврядування та відповідно був посадовою особою місцевого самоврядування (а.с. 13).
З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки посадової особи місцевого самоврядування закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, особа покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.
Аналогічний висновок міститься у рішення Конституційного Суду України від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011.
Враховуючи норми Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", Присяга посадових осіб місцевого самоврядування передбачає покладення на них обов`язків не тільки юридичного (суворо дотримуватись Конституції та законів України тощо), але і морального змісту (охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки.). Включення моральних обов`язків у зміст Присяги надає їм юридичного значення, порушення таких обов`язків є порушенням Присяги.
Відповідно до п.п. 1 п.1 розділу III. Основних обов`язків працівників «Правил внутрішнього трудового розпорядку виконавчого комітету Конотопської міської ради», які є додатком 2 до колективного договору між виконавчим комітетом Конотопської міської ради та трудовим колективом виконавчих органів Конотопської міської ради від 24.06.2020 року, (а.с. 66 - 72), працівники, зокрема, зобов`язуються дотримуватися нормативних і законодавчих актів, утримуватися від дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави чи негативно вплинути на авторитет міської ради та її виконавчого комітету.
Відповідно до розділу 1 п.1.6 посадової інструкції заступника начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області - головного архітектора міста, працівник повинен дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, правил ділового етикету. В розділі IV посадової інструкції заступника начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради Сумської області - головного архітектора міста визначено, що працівник несе відповідальність за порушення етики поведінки посадової особи органу місцевого самоврядування (а.с. 14 - 16).
Метою цих Загальних правил є зміцнення авторитету державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, формування позитивної репутації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а також забезпечення інформування громадян про норми етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування стосовно них.
Пунктом 3 розділу І Загальних правил визначено, що керівники державних органів, органів місцевого самоврядування чи їх структурних підрозділів у разі виявлення чи отримання повідомлення про порушення цих Загальних правил в межах своєї компетенції відповідно до законодавства зобов`язані вжити заходів щодо припинення виявленого порушення, усунення його наслідків та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, а у випадках виявлення ознак кримінального або адміністративного правопорушення також поінформувати спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Загальних правил, державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування.
Суд зазначає, що факт скоєння ним ДТП, позивач не заперечував при наданні пояснень на вимогу відповідача, при цьому ніякім чином не пояснивши своє зникнення з місця події (а.с.74 зворотній бік).
В постанові Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.01.2024 у справі про адміністративне правопорушення №577/6710/23 зазначено, що в судовому засіданні порушник ОСОБА_1 , зокрема пояснив, що «під`їжджаючи до перехрестя вул. Б.Лузанів та вул. Усп.-Троїцької, зважаючи на те, що світлофор показував зелене світло, він здійснив поворот ліворуч. Враховуючи, що дорога була погано прочищена від снігу та слизькою, його машину занесло на тротуар. Він вийшов з машини, оглянувши її, помітив пошкодження свого транспортного засобу, оглянув стіну будинку, з якою відбулося зіткнення, видимих пошкоджень він не помітив. Власник будинку на вулицю не виходив, а тому, щоб не створювати аварійну ситуацію для других водіїв, поїхав до свого житлового будинку, який розташований на сусідній вулиці за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи вдома, о 23 год. 00 хв. до будинку, де він проживає постукали, коли відчинив двері то побачив, що до нього прийшли працівники поліції та якийсь невідомий йому чоловік, в подальшому він дізнався, що це власник житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Працівники поліції повідомили, що враховуючи вищевказані факти, він вчинив адміністративні правопорушення, відносно нього будуть складені протоколи за ст.ст. 122-4, ст. 124, 130 КУпАП. Щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився, оскільки алкоголь не вживав. Умислу залишати місце ДТП у нього не було. Також він повністю відшкодував шкоду потерпілому» (а.с. 17 19).
Отже зазначеними поясненнями ОСОБА_1 також фактично підтвердив скоєння ним ДТП внаслідок зіткнення зі стіною будинку та залишення місця події. При цьому, ОСОБА_1 стверджуючи, що видимих пошкоджень будинок не отримав, одночасно зазначив, повністю відшкодував шкоду потерпілому.
Як зазначає відповідач, інформація щодо вчинення 08.12.2023 року посадовою особою Конотопської міської ради ДТП та залишення місця пригоди отримала широкий громадський резонанс у вигляді негативних коментарів, відгуків у засобах масової інформації та в мережі інтернет на підтвердження чого суду надані відповідні докази (а.с. 72 74).
Суд також зазначає, що зазначеною постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.01.2024 у справі №577/6710/23, закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Отже судом не підтверджено скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.
Натомість із спірного розпорядження Конотопської міської ради від 28.12.2023 року № 324-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », суд вбачає, що підставою застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення стало не скоєння ним адміністративного правопорушення, а вчинення дій, які є несумісними зі статусом посадової особи органу місцевого самоврядування, суперечать, правилам внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції заступника начальника відділу містобудування та архітектури Конотопської міської ради - головного архітектора міста, затвердженої 08.09.2020 року, в частині порушення Наказу про затвердження Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб органів місцевого самоврядування від 05.08.2016 року № 158, Присяги посадової особи місцевого самоврядування та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції».
Суд акцентує увагу, що не встановлення судом складу адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 ніяким чином не спростовує фактів скоєння ним ДТП та залишення місця події.
Аналізуючи вищенаведені правові норми, позивач, як посадова особа органу місцевого самоврядування, був зобов`язаний не тільки суворо дотримуватись вимог Конституції та законів України тощо, але і дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, не допускати дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави, дбати про зміцнення авторитету служби в органах місцевого самоврядування.
Тобто, ОСОБА_1 будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та представником влади, нехтуючи Присягою та вимогами перелічених вище нормативно-правових актів, ігноруючи етичні норми та правила, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у вчиненні дій, а саме скоєння ним ДТП та залишення місця події, що є несумісним із загальноприйнятими вимогами та підриває авторитет органів місцевого самоврядування, а саме Конотопської міської ради.
Отже, своїми діями, що виразилися у скоєнні позивачем ДТП та залишенням місця події, вчинив проступок несумісний з подальшим проходженням служби в органах місцевого самоврядування.
Суд акцентує увагу на тому, що законодавець висуває підвищені вимоги до державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, зокрема і щодо дотримання ними що етичних, правових та службово-дисциплінарних норм поведінки, недодержання яких є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання посадової особи місцевого самоврядування або підірвати авторитет органів місцевого самоврядування, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретної посадової особи та відповідно всього органу в цілому.
З огляду на характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, доведеність його вчинення, наявність та ступінь вини позивача, негативні наслідки, які настали та ще можуть настати через вчинений проступок, а також встановлену законодавством дискрецію керівника у виборі виду дисциплінарного стягнення, суд уважає, що такий вид стягнення, як звільнення позивача із займаної посади є пропорційним і не надто суворим покаранням.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек