Справа № 420/1153/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Одеса

Зала судових засідань № 22

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Поліщука О.В.

За участю сторін:

Від позивача: Ідрісова Е.А.

Від відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимог про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі позивач, ФОП ОСОБА_2 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач, ГУДПС в Одеській області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 33729/15322405 від 15 грудня 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 33636/15322405 від 15 грудня 2023 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.01.2024 року, адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року адміністративний позов залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України та позивачу надано семиденний строк для усунення його недоліків шляхом: надання суду доказів надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу; надання суду копій податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 15 грудня 2023 року №33729/15322405 та № 33636/15322405; зазначення ціни позову; надання суду доказів сплати судового збору відповідно до кількості об`єднаних позовних вимог майнового характеру та згідно вимог ЗУ «Про судовий збір»; надання суду додатків до позовної заяви у паперовому вигляді, зазначених у переліку додатків до позовної заяви (у завірених копіях).

22.01.2024 року представником позивача надано суду заяву про усунення недоліків, в додатки до якої надано копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, докази сплати судового збору, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», додатки до позовної заяви у паперовому вигляді, копію позову з додатками для відповідача.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

07.02.2024 року та 09.02.2024 року представником позивача подані заяви, згідно яких змінено предмет позову.

З урахуванням цих заяв у даній справі позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 33636/15322405 від 15 грудня 2023 року;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «С» № 33729/15322405 від 15 грудня 2023 року;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Ш» № 33749/15322405 від 15 грудня 2023 року;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Н» № 33738/15322405 від 15 грудня 2023 року;

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33719/15322405 від 15 грудня 2023 року;

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Ш» № 33732/15322405 від 15 грудня 2023 року;

7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33725/15322405 від 15 грудня 2023 року;

8) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33624/15322405 від 15 грудня 2023 року;

9) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Д» № 33631/15322405 від 15 грудня 2023 року;

10) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Н» № 33736/15322405 від 15 грудня 2023 року;

11) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «ПС» № 33626/15322405 від 15 грудня 2023року;

12) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33630/15322405 від 15 грудня 2023року;

13) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33720/15322405 від 15 грудня 2023 року;

14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33722/15322405 від 15 грудня 2023 року;

15) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Д» № 33633/15322405 від 15 грудня 2023 року;

16) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Ш» № 33733/15322405 від 15 грудня 2023 року;

17) визнати протиправним та скасувати рішення № 33717/15322405 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15 грудня 2023 року;

18) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №33745/15322405 від 15 грудня 2023 року;

19) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №33752/15322405 від 15 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року прийнято до розгляду заяву від 09.02.2024 року про зміну предмету позову та визначено, що справа буде розглядатись за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче засідання для розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу є неправомірними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі акту перевірки, який містить голослівні твердження та численні помилки щодо відображення показників фінансово-господарської діяльності позивача. Позивач звертає увагу на те, що в п.п 1.17.1 акту перевірки (стор. 10 акту) вказано про те, що дохід ФОП ОСОБА_2 отриманий від провадження діяльності на загальній системі оподаткування у 2019 році склав 98322576 грн., а витрати пов`язані з діяльністю у 2019 році склали 98214420,2 грн., однак, згідно п.п. 2.3.3 акту перевірки (абз. 7 стор. 44 акту), перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу встановлено, що за 2019 рік сума чистого оподатковуваного доходу, яка повинна бути відображена за даними перевірки, становить - 101572014,44 грн., на яку нараховується єдиний внесок. Також, позивач зазначає, що в таблиці, яка наведена у п.п. 2.1.2 акту перевірки (стор. 15 акту), відображені результати перевірки визначення загального оподатковуваного доходу, проте, замість загального (валового) доходу, визначеного п.п. 1.17.1 акту в сумі 98322576 грн., у таблиці п.п. 2.1.2 акту наведенні інші значення цього показника вже у сумі 9832576 грн. за даними платника та 25163429,71 грн. за даними перевіри. Позивач посилається на те, що сума чистого оподатковуваного доходу за даними перевірки 101572014,44 грн. (наведена у п.п. 2.3.3 акту перевірки) перевищує загальний валовий дохід за 2019-2022 р.р. у сумі 88138195,01 грн., відображений у наведеній таблиці. Позивач вважає, що помилкове відображення результатів перевірки обсягу загального оподатковуваного доходу спричинило невірне визначення бази оподаткування для податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, податку на додану вартість, єдиного соціального внеску, військового збору, акцизного податку, що призвело до помилкових висновків про заниження позивачем податкових зобов`язань за вказаними податками та донарахуванню штрафних санкцій. Позивач також зазначає, що запити про надання документів до перевірки він не отримував, від дачі пояснень щодо питань перевірки не відмовлявся. Крім того, позивач вважає безпідставними, необґрунтованими, непідтвердженими документально твердження акту перевірки щодо заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 5040584 грн. Позивач посилається на те, що вся первинна документація, документи бухгалтерського обліку, податкова звітність відповідає вимогам, установленим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Позивач вказує на те, що в порушення п.п. 124.1, 124.11 ст. 124 Податкового кодексу України, податковими повідомленнями-рішеннями №№ 33749/15322405, 33733/15322405, 33732/15322405 від 15.12.2023 року застосована штрафна санкція 25% замість 5% та 10%. Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33736/15322405 на суму 2327,02 грн. (штраф за порушення граничних строків реєстрації ПН в ЄРПН), позивач зазначає, що цим ППР нарахована штрафна санкція у сумі 978,64 грн. за реєстрацію 15.07.2022 року в ЄРПН податкової накладної № 1 від 31.05.2022 року, тобто, у строк, встановлений п.п. 69.1 п. 69 підрозділ. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України для реєстрації податкових накладних без застосування штрафних санкцій. На думку позивача, в порушення п.п. 69.37 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, податковими повідомленнями-рішеннями №№ 33624/15322405, 33749/15322405, 33720/15322405, 33719/15322405, 33630/15322405, 33633/15322405, 33631/15322405, 33722/15322405, 33725/15322405, 33724/15322405 від 15.12.2023 року нарахована до сплати штрафна санкція. Позивач вважає, що в порушення п. 52-1 підрозділ. 10 розділ ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України відповідачем винесені: рішення № 33636/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі 340 грн.; податкове повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33729/1532405 на суму 68000 грн. за платежем штрафні санкції за здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Позивач зазначає, що правопорушенням, за яке на платника податків може бути накладено штрафні санкції, є винне діяння такого платника податків та підставою для застосування податкового штрафу (як і кримінального, адміністративного чи будь-якого іншого покарання) є вина, а відсутність вини свідчить про відсутність підстав для застосування покарання (санкції). Крім того, на думку позивача, в порушення п. 52-1 підрозділ. 10 розділ ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п.п. 9-11.2, 9-12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», податковими повідомленнями-рішеннями №№ 33630/15322405, 33722/15322405 нарахована пеня. Позивач також вважає, що податкові повідомлення-рішення №№ 33730/15322405, 33626/15322405 та рішення № 33636/15322405 від 15.12.2023 року за своїм змістом не містять обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, викладення обставин вчинених правопорушень, тобто, вони не відповідають вимогам обґрунтованості та вмотивованості і винесене із порушенням вимог щодо оформлення такого рішення. Позивач зазначає, що розрахунки штрафних (фінансових) санкцій до податкових повідомлень-рішень від 15.12.2023 року №№ 33630/15322405, 33633/15322405, 33749/15322405, 33736/15322405 Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу позивача не надсилались, звідки виникла сума штрафних санкцій незрозуміло. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити заявлений позов.

09.02.2024 року та 28.02.2024 року відповідач подав до суду відзив на позов та відзив на позов у новій редакції з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив наступне. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33624/15322405 на суму 348735,23 грн. з податку на доходи фізичних осіб, відповідач вказав, що перевіркою правильності визначення валового доходу, відображеного в деклараціях про доходи ФОП ОСОБА_2 за перевіряємий період, встановлено заниження суми отриманого валового доходу у розмірі 25178855,01 грн., у т.ч.: за 2019 рік на суму 15330853,71 грн.; за 2020 рік на суму 9055779,04 грн.; за 2021 рік на суму 769229,67 грн.; за 2022 рік на суму 22992,51 грн., перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, встановлено їх заниження на 23488228,5 грн., а саме: за 2019 рік 14366680,71 грн; за 2020 рік 8568149,04 грн.; за 2021 рік 553398,75 грн. Зазначені порушення формування доходів та витрат у перевіряємому періоді призвело до заниження податку на доходи на 304312,79 грн., у т.ч.: за 2019 рік на суму 173551,14 грн., за 2020 рік на суму 87773,40 грн., за 2021 рік на суму 38849,58 грн. та за 2022 рік на суму 4138,66 грн. Вказані порушення також стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33720/15322405 на суму 29061,27 грн. за платежем військовий збір. Що стосується посилань позивача на п.п. 1.17 акту перевірки (стор. 10), в якому зазначено, що дохід ФОП ОСОБА_2 отриманий від провадження діяльності на загальній системі оподаткування у 2019 році склав 98322576 грн., а витрати пов`язані з діяльністю у 2019 році склали 98214420,2 грн., відповідач послався на те, що має місце технічна помилка в узагальненій таблиці, яка не впливає на висновки акту. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33749/15322405 на суму 17674,78 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб (застосування штрафної санкції 25% від суми 70699,11 грн.), відповідач зазначає, що в результаті перевірки виявлено, що ФОП ОСОБА_2 несвоєчасно виконував обов`язки щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб, порушення виникли у зв`язку із несвоєчасністю надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік до Головного управління ДПС в Одеській області, реєстраційний номер якої - від 14.06.2023 року. Відповідач також посилається на несвоєчасну сплату позивачем сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 34319,31 грн. за період з 23.08.2022 року по 12.10.2022 року (затримка 50 днів) та у розмірі 36379,80 грн. за період з 14.06.2023 року по 21.06.2023 року (затримка 7 днів), що призвело до виникнення штрафних санкцій та пені, які застосовуються відповідно до ПКУ. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33719/15322405 на суму 6300730 грн. за платежем податок на додану вартість, відповідач вказав, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2019 року по 31.12.2022 року встановлено заниження сум податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 5040584 грн. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33738/15322405 на суму 2519086 грн., відповідач зазначив, що цим ППР застосовано штрафну санкцію 50% від суми 5038172 грн., оскільки позивачем не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ, на загальну суму ПДВ 5038172 грн. Відповідач також посилається на встановлені перевіркою порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201, пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33736/15322405 на суму 2327,02 грн. про застосування штрафної санкції 2%-50%. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33733/15322405 на суму 33775,45 грн. за платежем податок на додану вартість (застосування штрафної санкції 25% від суми 135101,80 грн.), відповідач зазначив, що перевіркою встановлена несвоєчасна сплата сум узгодженого зобов`язання по податку на додану вартість. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33626/15322405 (штраф на суму 1020 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб), відповідач послався на те, що перевіркою дотримання позивачем обов`язків щодо подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та (або) додаток № 4ДФ встановлено, що податкові розрахунки за ІІІ кв. 2020 р., за ІV кв. 2020 р., за ІІІ кв. 2021 р., за ІІІ кв. 2022 р., за ІV кв. 2022 р. до податкового органу не надані, до податкових розрахунків включені недостовірні відомості, податковий розрахунок за ІІ кв. 2022 року наданий несвоєчасно, у податкових розрахунках не відображено виплата доходу фізичним особам-підприємцям за ознакою « 157». Крім того, відповідач зазначає, що станом на 01.01.2023 року виявлено кредиторську заборгованість перед бюджетом у розмірі 20762,88 грн., що свідчить про несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб, а також перевіркою встановлені порушення термінів перерахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, у наслідок чого нарахована пеня у розмірі 8133,55 грн. З огляду на викладене, відповідач вважає, що контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33630/15322405 на суму 34087,15 грн. (збільшення податкового зобов`язання на суму 20762,88 грн., застосування штрафної санкції у сумі 5190,72 грн. та пені 8133,5 грн.). Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33633/15322405 на суму 90900 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, відповідач посилається на порушення щодо нарахування, утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати. Також, відповідач вказав, що позивач не подав в установлені строки податкові розрахунки за ІІІ та ІV квартали 2021 року, а також за ІV квартал 2022 року. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33631/15322405 на суму 105566 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, відповідач зазначає, що під час перевірки виявлено порушення обов`язків щодо подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та (або) додаток № 4ДФ, несвоєчасне подання податкових розрахунків, включення недостовірних відомостей та відсутність необхідних відомостей у податкових розрахунках, в тому числі несвоєчасне подання податкових розрахунків за ІІІ кв. 2020 р., за ІV кв. 2020 р., за ІІІ кв. 2021 р., за ІІІ кв. 2022 р., за ІV кв. 2022 р. до податкового органу. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33722/15322405 на суму 7311,99 грн. за платежем військовий збір, відповідач вказує, що під час перевірки виконання обов`язків щодо перерахування військового збору з найманих працівників за період з лютого по червень 2022 року встановлено кредиторську заборгованість з військового збору на суму 4636,24 грн., яка формується з боргу за лютень, березень, квітень, травень і червень 2022 року. В ході перевірки також виявлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання по акцизному податку, що стало підставою для винесення ППР від 15.12.2023 року № 33732/15322405 на суму 47915,53 грн. Щодо податкового повідомлення-рішення від 15.12.2023 року № 33725/15322405 на суму 881235 грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, відповідач посилається на виявлені порушення щодо нарахування та сплати акцизного податку, які призвели до заниження цього податку на суму 704988 грн. Щодо застосування штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням від 15.12.2023 року № 33729/15322405 у сумі 68000 грн., відповідач зазначає, що актом перевірки зафіксовано, що позивач здійснював реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Відповідач вважає, що ним правомірно застосуванні штрафні санкції за неподання звітності з ЄСВ згідно з рішенням від 15.12.2023 року № 33636/15322405 у сумі 340 грн. на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки актом перевірки встановлено неподання платником звітності з ЄСВ за 2019 рік по строку подання 09.02.2020 року, а тому, положення пп. 9-11.1 Прикінцевих положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не застосовуються. Щодо рішення № 33717/15322405 від 15.12.023 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 66100,32 грн., відповідач посилається на те, що позивач вчинив порушення у нарахуванні та звітності щодо єдиного внеску, а саме підприємцем занижена сума єдиного внеску (з урахуванням максимальної величини), нарахованого з чистого оподатковуваного доходу. У зв`язку із встановленими порушеннями, відповідач також вважає, що ним правомірно складені вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.12.2023 року № 33745/15322405 та № 33752/15322405.

12.03.2024 року позивач подав до суду відповідь відзив, в якій посилається на те, що викладені доводи у відзиві відповідача до позовної заяви є необґрунтованими. Позивач вказує, що відзив на позов за своїм змістом є лише скороченим переказом акту перевірки та не спростовує доводів позовної заяви. Позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідачем не пояснені розбіжності акту перевірки, які спричинили невірне визначення бази оподаткування для податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, податку на додану вартість, єдиного соціального внеску, військового збору, акцизного податку, що призвело до помилкових висновків про заниження позивачем податкових зобов`язань за вказаними податками та донарахуванню штрафних санкцій.

25.03.2024 року відповідачем подані заперечення на відзив, в яких, окрім викладених доводів у відзиві на позовну заяву, додатково зазначено, що твердження позивача щодо неотримання запитів про надання документів не відповідає дійсності, оскільки запит від 18.09.2023 року був надісланий з наказом про проведення перевірки, а запит від 13.11.2023 року надавався безпосередньо під час перевірки та був отриманий довіреною особою позивача. Щодо посилання позивача на незначні помилки, відсутність розрахунків ГУДПС в Одеській області, відповідач вважає, що ці недоліки не впливають на правильність висновків зроблених за результатами проведеної перевірки та винесених податкових повідомлень-рішень. Також, відповідач вказав на те, що до відповіді на відзив надані податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року, ІІІ і IV квартали 2022 року, однак, відомості про подання позивачем податкового розрахунку за ІІІ і IV квартали 2022 року у інформаційно-комунікаційних системах ДПС України відсутні.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що в період з 30.10.2023 року по 17.11.2023 року, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 77.1, 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу № 7398-п від 15.09.2023 року та направлень від 27.10.2023 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт № 33039/15-32-24-05 від 24.11.2023 року.

Відповідно до висновків вказаного акту, перевіркою встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п. 177.11 ст. 177, з урахуванням вимог пп. 69.2 п. 69 підрозд. 10 р. XX Податкового кодексу України податкові декларації про майновий стан та доходи надані несвоєчасно, а саме: за 2021 рік 23.08.2022 року (реєстр. № ), граничний термін подання 09.02.2022 року; за 2022 рік 14.06.2023 року (реєстр. № ), граничний термін подання 01.05.2023 року;

- п.п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, донараховано податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності у розмірі 304312,79 грн., у т.ч.: за 2019 рік на суму 173551,14 грн., за 2020 рік на суму 87773,40 грн., за 2021 рік на суму 38849,58 грн., за 2022 рік на суму 4138,66 грн.;

- п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині порушення строків погашення узгодженого податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, а саме: несвоєчасно сплачена сума у розмірі 34319,31 грн. за період з 23.08.2022 року по 12.10.2022 року (затримка 50 днів) та у розмірі 36379,80 грн. за період з 14.06.2023 року по 21.06.2023 (затримка 7 днів);

- ст. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 року № 49 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» перекручення даних у податкових розрахунках;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 168.1.2 п. 168.1, пп. а п. 176.2 Податкового кодексу України не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати у розмірі 20762,88 грн. (кредиторська заборгованість);

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України порушені терміни перерахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, у наслідок чого нарахована пеня у розмірі 8133,55 грн.;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України не нараховано податок на доходи фізичних осіб з заробітної плати у розмірі 90758,58 грн., а саме: за липень 2021 року 9925,72 грн., за серпень 2021 року 10800 грн., за вересень 2021 року 10800 грн., за липень 2022 року 8022,86 грн., за серпень 2022 року 10530 грн., за вересень 2022 року 10530 грн., за жовтень 2022 року 9648 грн., за листопад 2022 року 10854 грн., за грудень 2022 року 9648 грн.;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п.п 170.1.1, 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України не нараховано податок на доходи фізичних осіб з інших виплат (з сум орендної плати) у розмірі 86400 грн., у т.ч.: за лютий 2020 року 3600 грн., за березень 2020 року 1800 грн., за квітень 2020 року 1800 грн., за травень 2020 року 1800 грн., за червень 2020 року 1800 грн., за липень 2020 року 1800 грн., за серпень 2020 року 1800 грн., за вересень 2020 року 1800 грн., за жовтень 2020 року 1800 грн., за листопад 2020 року 1800 грн., за грудень 2020 року 1800 грн., за січень 2021 року 1800 грн., за лютий 2021 року 1800 грн., за березень 2021 року 1800 грн., за квітень 2021 року 1800 грн., за травень 2021 року 1800 грн., за червень 2021 року 1800 грн., за липень 2021 року 1800 грн., за серпень 2021 року 1800 грн., за вересень 2021 року 1800 грн., за жовтень 2021 року 1800 грн., за листопад 2021 року 1800 грн., за грудень 2021 року 1800 грн., за січень 2022 року 3600 грн., за лютий 2022 року 3600 грн., за березень 2022 року 3600 грн., за квітень 2022 року 3600 грн., за травень 2022 року 3600 грн., за червень 2022 року 3600 грн., за липень 2022 року 3600 грн., за серпень 2022 року 3600 грн., за вересень 2022 року 3600 грн., за жовтень 2022 року 3600 грн., за листопад 2022 року 3600 грн., за грудень 2022 року 3600 грн.;

- п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» несвоєчасно надано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2019 року та не наданий звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Додаток 5) за 2019 рік;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне старування», п.п. 4 п. 2 р. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, підприємцем занижена сума єдиного внеску (з урахуванням максимальної величин) нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 365450,97 грн., у т.ч.: за 2019 рік 165250,8 грн., за 2020 рік 147659,03 грн., за 2021 рік 47482,79 грн., за 2022 рік 5058,35 грн.;

- п. 1 ч. 1 ст. 4, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено єдиний внесок з сум нарахованої заробітної плати у розмірі 110927,13 грн., у т.ч.: за липень 2021 року 12131,42 грн., за серпень 2021 року 13200 грн., за грудень 2021 року 13200 грн., за липень 2022 року 9805,71 грн., за серпень 2022 року 12870 грн., за вересень 2022 року 12870 грн., за жовтень 2022 року 11792 грн., за листопад 2022 року 13266 грн., за грудень 2022 року 11792 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України занижено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 5040584 грн., у тому числі по періодах: за січень 2019 року 109067 грн., за лютий 2019 року 136246 грн., за березень 2019 82437 грн., за квітень 2019 року 104454 грн., за травень 2019 року 115431 грн, за червень 2019 року 47487 грн., за липень 2019 року 415168 грн., за серпень 2019 року 393129 грн., за вересень 2019 року 757358 грн., за жовтень 2019 року 225925 грн., за листопад 2019 року 383233 грн., за грудень 2019 року 298458 грн., за січень 2020 року 20773 грн., за лютий 2020 року 42343 грн., за березень 2020 року 5394 грн., за квітень 2020 року 877 грн., за травень 2020 року 84958 грн, за червень 2020 року 218338 грн., за липень 2020 року 399944 грн., за серпень 2020 року 183102 грн., за вересень 2020 року 398916 грн., за жовтень 2020 року 234906 грн., за листопад 2020 року 118851 грн., за грудень 2020 року 102392 грн., за лютий 2021 року 80690 грн., за березень 2021 року 1232 грн., за вересень 2021 року 2773 грн., за листопад 2021 року 71563 грн., за вересень 2022 року 298 грн., за жовтень 2022 року 183 грн., за грудень 2022 року 4118 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ, на загальну суму ПДВ 5038172 грн., в т.ч. по періодах: за січень 2019 року 109067 грн., за лютий 2019 року 136246 грн., за березень 2019 року 82437 грн., за квітень 2019 року 104454 грн., за травень 2019 року 115431 грн., за червень 2019 року 47487 грн., за липень 2019 року 415168 грн., за серпень 2019 року 393129 грн., за вересень 2019 року 757358 грн., за жовтень 2019 року 225925 грн., за листопад 2019 року 383233 грн., за грудень 2019 року 298458 грн., за січень 2020 року 20773 грн., за лютий 2020 року 42343 грн., за березень 2020 року 5394 грн., за квітень 2020 року 877 грн., за травень 2020 року 84958 грн., за червень 2020 року 218338 грн., за липень 2020 року 399944 грн., за серпень 2020 року 183102 грн., за вересень 2020 року 398916 грн., за жовтень 2020 року 234906 грн., за листопад 2020 року 118851 грн., за грудень 2020 року 102392 грн., за лютий 2021 року 80690 грн., за вересень 2021 року l593 грн., за листопад 2021 року 71563 грн., за вересень 2022 року 298 грн., за жовтень 2022 року 183 грн., за грудень 2022 року 4118 грн.;

- п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України несвоєчасно зареєстровані податкові накладні в ЄРПН, а саме: ПН № 1 від 31.05.2022 року на суму ПДВ 9786,39 грн. термін затримки складає 1 день; ПН № 35 від 31.01.2022 року на суму ПДВ 1232,6 грн. термін затримки складає 426 днів; ПН № 4 від 31.08.2022 року на суму ПДВ 145,06 грн. термін затримки складає 6 днів; ПН № 100 від 04.11.2022 року на суму ПДВ 461,4 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 98 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 795,43 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 99 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 270,92 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 101 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 270,92 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 102 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 596,22 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 103 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 741,05 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 108 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 534,28 грн. термін затримки складає 10 днів; ПН № 106 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 588,84 грн. термін затримки складає 10 днів; ПН № 107 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 1416,42 грн. термін затримки складає 10 днів; ПН № 105 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 1979,68 грн. термін затримки складає 10 днів;

- п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України встановлена несвоєчасна сплата сум узгодженого зобов`язання по податку на додану вартість, а саме: у розмірі 101,13 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 1502,90 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 90,59 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 296,60 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 1537,90 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 181,18 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 680 грн. термін затримки 20 днів (з 24.09.2021 по 13.10.2021), у розмірі 24133,70 грн. термін затримки 1 день (з 13.10.2021 по 13.10.2021), у розмірі 4390,30 грн. термін затримки 11 днів (з 13.10.2021 по 23.10.2021), у розмірі 4390,30 грн. термін затримки 25 днів (з 02.11.2021 по 26.11.2021), у розмірі 2455 грн. термін затримки 16 днів (з 01.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 1974.30 грн. термін затримки 16 днів (з 01.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 1774,70 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 680,30 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 3749 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 3109,30 грн. термін затримки 13 днів (з 13.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 2772,70 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 1320 грн. термін затримки 13 днів (з 13.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 4231 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 423 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 456 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 1320 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 9539,30 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 9878,70 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 4429,30 грн. термін затримки 55 днів (з 31.08.2022 по 24.10.2022), у розмірі 4429,30 грн. термін затримки 140 днів (з 22.10.2022 по 10.03.2023), у розмірі 8802.70 грн. термін затримки 3 дні (з 22.10.2022 по 24.10.2022), у розмірі 1401,30 грн. термін затримки 44 дня (з 14.03.2023 по 26.04.2023), у розмірі 1998,70 грн. термін затримки 37 днів (з 14.03.2023 по 19.04.2023), у розмірі 463,30 грн. термін затримки 18 днів (з 11.03.2023 по 28.03.2023), у розмірі 4000 грн. термін затримки 12 днів (з 11.03.2023 по 22.03.2023), у розмірі 9924 грн. термін затримки 18 днів (з 11.03.2023 по 28.03.2023), у розмірі 4612,70 грн. термін затримки 18 днів (з 11.03.2023 по 28.03.2023), у розмірі 5451,30 грн. термін затримки 41 день (з 11.03.2023 по 20.04.2023), у розмірі 8601,30 грн. термін затримки 42 дні (з 29.04.2023 по 09.06.2023);

- п. 162.1 ст. 162, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 177.2 ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України не нараховано військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами річного декларування, у розмірі 25359,40 грн., у т.ч.: за 2019 рік 14462,59 грн., за 2020 рік 7314,45 грн., за 2021 рік 3237,47 грн., за 2021 рік 344,89 грн.;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 168.1.2, п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2, п.п. 1.2 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України не перераховано до бюджету військовий збір з заробітної плати у розмірі 4636,24 грн. (кредиторська заборгованість);

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.п. 1.2 п. 16-1, з урахуванням вимог п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу порушені терміни перерахування військового збору з заробітної плати, що сплачується податковими агентами, у наслідок чого нарахована пеня у розмірі 1516,69 грн.;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.1, 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.п. 170.1.1, 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п. 176.2 ст. 176, п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України не нараховано військовий збір з заробітної плати та інших виплат у розмірі 14763,21 грн., у т.ч.: за лютий 2020 року 300 грн., за березень 2020 року 150 грн., за квітень 2020 року 150 грн., за травень 2020 року 150 грн., за червень 2020 року 150 грн., за липень 2020 року 150 грн., за серпень 2020 року 150 грн., за вересень 2020 року 150 грн., за жовтень 2020 року 150 грн., за листопад 2020 року 150 грн., за грудень 2020 року 150 грн., за січень 2021 року 150 грн., за лютий 2021 року 150 грн., за березень 2021 року 150 грн., за квітень 2021 року 150 грн., за травень 2021 року 150 грн., за червень 2021 року 150 грн., за липень 2021 року 977,14 грн., за серпень 2021 року 1050 грн., за вересень 2021 року 1050 грн., за жовтень 2021 року 150 грн., за листопад 2021 року 150 грн., за грудень 2021 року 150 грн., за січень 2022 року 300 грн., за лютий 2022 року 300 грн., за березень 2022 року 300 грн., за квітень 2022 року 300 грн., за травень 2022 року 300 грн., за червень 2022 року 300 грн., за липень 2022 року 968,57 грн., за серпень 2022 року 1177,50 грн., за вересень 2022 року 1177,50 грн., за жовтень 2022 року 1104 грн., за листопад 2022 року 1204,50 грн., за грудень 2022 року 1104 грн.;

- п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України занижена сума акцизного податку у розмірі 704988 грн., у тому числі: за рахунок заниження: у січні 2019 року 13146 грн., у лютому 2019 року 4037 грн., у березні 2019 року 13403 грн., у квітні 2019 року 4257 грн., у травні 2019 року 23311 грн., у липні 2019 року 81392 грн., у серпні 2019 року 104783 грн., у вересні 2019 року 136272 грн., у жовтні 2019 року 3235 грн., у листопаді 2019 року 22990 грн., у грудні 2019 року 53529 грн., у квітні 2020 року 263 грн., у травні 2020 року 25296 грн., у червні 2020 року 118417 грн., у липні 2020 року 70613 грн., у серпні 2020 року 6515 грн., у вересні 2020 року 39549 грн., у жовтні 2020 року 28994 грн., у серпні 2021 року 14944 грн., у жовтні 2021 року 1101 грн., у листопаді 2021 року 493 грн.; за рахунок завищення: у червні 2019 року 26470 грн., у січні 2020 року 33016 грн., у лютому 2020 року 542 грн., у березні 2020 року 804 грн., у листопаді 2020 року 200 грн., у грудні 2020 року 520 грн.;

- п. 57.1 ст. 57, п.п. 223.1, 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України в частині порушення строків погашення узгодженого податкового зобов`язання по акцизному податку, а саме: несвоєчасно сплачена сума у розмірі 93308 грн. (з 31.08.2022 по 22.09.2022) 23 дні затримки, у розмірі 71550 грн. (з 01.11.2022 по 30.11.2022) 30 днів затримки, у розмірі 26804,11 грн. (з 28.02.2023 по 28.02.2023) 1 день затримки;

- п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України несвоєчасне подання податкових декларацій акцизного податку за 09.2019 року, 05.2020 року, 06.2020 року, 10.2020 року, 01.2021 року, 08.2021 року, 10.2022 року, 11.2022 року, 12.2022 року;

- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» з 15.04.2022 по 03.05.2022 за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія пляж № 6 (будівля літери «а»), з 12.05.2022 по 19.05.2022 за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 32 кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з 15.04.2022 по 22.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , з 03.07.2022 по 05.07.2022 за адресою: м. Одеса, провулок Матросова Олександра, буд. 1 здійснювалась реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- п. 14 ст. 14, п.п. 44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України в частині зберігання первинних документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі акту перевірки № 33039/15-32-24-05 від 24.11.2023 року, ГУДПС в Одеській області прийняті:

1) рішення № 33636/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, у зв`язку із порушенням ч. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі п. 7 ч. 11 ст. 25 цього Закону, до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 340 грн. за неподання звітності за 2019 рік;

2) податкове повідомлення-рішення форми «С» № 33729/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, у зв`язку із встановленням реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період фінансово-господарської діяльності з 15.04.2022 року по 03.05.2022 року, з 12.05.2022 року по 19.05.2022 року, з 15.04.2022 року по 22.04.2022 року, з 03.07.2022 року по 05.07.2022 року по різним 4 об`єктам торгівлі, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 69.9 ст. 69 підрозд. 10 Інших перехідних положень Податкового кодексу України та ст. 17 вказаного Закону, до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 68000 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № 33749/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, за несвоєчасну сплату сум узгодженого зобов`язання по податковим деклараціям про майновий стан і доходи податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, визначеного відповідно до п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, по строках 23.08.2022 року, 14.06.2023 року на суму 70699,11 грн., а саме за затримку 7, 50 календарних днів, на підставі п. 124.2 ст. 124 Кодексу, застосовано штраф 25% у сумі 17674,78 грн.;

4) податкове повідомлення-рішення форми «Н» № 33738/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, ФОП ОСОБА_2 включені не у повному обсязі по складу податкових зобов`язань суми проведені через РРО і не складено, не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 5038172 грн. за період фінансово-господарської діяльності з 01.2019 року по 12.2020 року, 02.2021 року, 09.2021 року, 11.2021 року, 09.2022 року, 10.2022 року, 12.2022 року, у зв`язку із чим, на підставі абз. 1 п. 120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, до ФОП ОСОБА_2 застосовано штраф 50% у сумі 2519086 грн.;

5) податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 33719/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки ФОП ОСОБА_2 включені не у повному обсязі по складу податкових зобов`язань суми проведені через РРО за період фінансово-господарської діяльності з 01.2019 року по 12.2020 року, 02.2021 року, 09.2021 року, 11.2021 року, 09.2022 року, 10.2022 року, 12.2022 року, що є порушенням п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 6300730 грн. за податковим зобов`язанням 5040584 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1260146 грн.;

6) податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № 33732/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, за несплату (неперерахування) 191662,10 грн. акцизного податку по строках з 08.2022 року, 01.11.2022 року, 28.02.2023 року, які визначені п. 57.1 ст. 57, п.п. 223.1, 223.1 ст. 223 Податкового кодексу України, на підставі ст. 124 Кодексу, застосовано штраф у розмірі 25% у сумі 47915,53 грн.;

7) податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 33725/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено заниження податкового зобов`язання з акцизного податку, при формуванні податкових декларацій до складу податкових зобов`язань з акцизного податку включені суми не в повному обсязі, дані не відповідають фактичним даним РРО за період фінансово-господарської діяльності з 01.2019 05.2019 р.р., 07.2019 12.2019 р.р., 04.2020 10.2020 р.р., 08.2021 р., 10.2021 11.2021 р.р., що є порушенням п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на суму 881235 грн. за податковим зобов`язанням 704988 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 176247 грн.;

8) податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 33624/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності при формуванні показників декларації про майновий стан і доходи, а саме: заниження сум валового доходу включення не у повному обсязі виторгів по РРО та сум документально підтверджених витрат за період фінансово-господарської діяльності за 2019-2022 роки, що є порушенням п.п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 348735,23 грн. за податковим зобов`язанням 304312,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44422,45 грн.;

9) податкове повідомлення-рішення форми «Д» № 33631/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з заробітної плати, що сплачується податковими агентами за ІІІ кв. 2021 року, за ІІІ кв. 2022 року, за IV квартал 2022 року, відповідно до відомостей по заробітній платі ПДФО з найманих працівників не утримано та не перераховано до бюджету, податкові звіти за формою 1-ДФ за ІІІ кв. 2021 року, за ІІІ кв. 2022 року, за IV квартал 2022 року не надавались, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 86.8 ст. 86, пп. 125-1.2 ст. 125.1 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 105566,80 грн. за податковим зобов`язанням 90758,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 14808,22 грн.;

10) податкове повідомлення-рішення форми «Н» № 33736/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН податкових накладних на загальну суму ПДВ 3218,77 грн. за період 01.2022 р., 05.2022 р., 08.2022 р., 11.2022 р., що є порушенням ст. 201 Податкового кодексу України, на підставі абз. 1 п. 120-1 ст. 120-1 Кодексу, застосовано штраф у сумі 2327,02 грн.;

11) податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № 33626/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено порушення п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 119.1 ст. 119 Кодексу, застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 1020 грн.;

12) податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 33630/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено неперерахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, станом на 01.01.2023 року значиться кредиторська заборгованість по ПДФО, а саме ПДФО був утриманий із заробітної плати найманих працівників та не перерахований до бюджету за 2022 рік, у зв`язку із чим, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, у сумі 34087,15 грн. за податковим зобов`язанням 20762,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5190,72 грн., пеня 8133,50 грн.;

13) податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 33720/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено порушення п.п. 162.1 ст. 162, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 177.2 ст. 177, п. 16-1 підрозд. 10 р. ХХ Податкового кодексу України, що виразилось у заниженні податкових зобов`язань з військового збору від здійснення підприємницької діяльності, внаслідок заниження сум валового доходу у зв`язку із не включенням у повному обсязі виторгів РРО та сум документально підтверджених витрат за 2019-2022 р.р., а тому, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 29061,27 грн. за податковим зобов`язанням на суму 25359,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 3701,87 грн.;

14) податкове повідомлення рішення форми «Р» № 33722/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, встановлено неперерахування військового збору, що сплачується податковими агентами, станом на 01.01.2023 року у ФОП ОСОБА_2 значиться кредиторська заборгованість по військовому збору, військовий збір був утриманий із заробітної плати найманих працівників та не перерахований до бюджету, що є порушенням пп. 14.1.180 п.п. 162.1 ст. 162, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 177.2 ст. 177, п. 16-1 підрозд. 10 р. ХХ Податкового кодексу України, період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинені ці порушення - 2022 рік, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 7311,99 грн. за податковим зобов`язанням 4636,24 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1159,06 грн., сума пені 1516,69 грн.;

15) податкове повідомлення-рішення форми «Д» № 33633/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 86.8 ст. 86, пп. 125-1.2 ст. 125.1 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 90900 грн. за податковим зобов`язанням 86400 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4500 грн., у зв`язку із тим, що ФОП ОСОБА_2 не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб з сум орендної плати з лютого 2020 року по грудень 2022 року у розмірі 86400 грн.;

16) податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № 33733/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, за несвоєчасну сплату узгодженого зобов`язання по податковим деклараціям з податку на додану вартість за період з 07.2021 року по 12.2022 року за несплату (неперерахування) 135101,80 грн., що є порушенням п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, на підставі п. 124.2 ст. 124 Кодексу, до ФОП ОСОБА_2 застосовано штраф 25% у сумі 33775,45 грн. за платежем податок на додану вартість;

17) рішення № 33717/15322405 від 15.12.2023 року, згідно якого, у зв`язку із порушенням п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску, на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 цього Закону, до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 66100,32 грн.;

18) вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 33745/15322405 від 15.12.2023 року, на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на суму 365450,97 грн.;

19) вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 33752/15322405 від 15.12.2023 року, на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на суму 110927,13 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, рішеннями про застосування штрафних санкцій та вимогами про сплату боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Що стосується податкових повідомлень-рішень № 33624/15322405 від 15.12.2023 року з податку на доходи фізичних осіб, №№ 33719/15322405, 33738/15322405 від 15.12.2023 року з податку на додану вартість, № 33725/15322405 від 15.12.2023 року з акцизного податку, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № 33745/15322405 від 15.12.2023 року, суд зазначає наступне.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється ст. 177 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції за перевіряємий період).

Згідно п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до вимог п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно п. 177.2, пп. 177.3.1 п. 177.3 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Підпунктами 177.4.1-177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України, в редакції до 23.05.2020 року, було передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

З урахуванням змін, внесених Законами № 466-IX від 16.01.2020 року та № 1914-IX від 30.11.2021 року, згідно пп. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи підприємця.

В іншій частині до п.п. 177.4.1-177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України в перевіряємий період зміни не вносились.

Відповідно до п.п. 177.4.5-177.4.7 ст. 177 ПК України, в редакції до 23.05.2020 року, не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою-підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів.

Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості).

Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Розрахунок амортизації основних засобів та нематеріальних активів здійснюється із застосуванням прямолінійного методу нарахування амортизації, за яким річна сума амортизації визначається діленням первісної вартості об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, яка амортизується, на строк корисного використання об`єкта основних засобів та нематеріальних активів.

Згідно п.п. 177.4.5-177.4.6 ст. 177 ПК України, з урахуванням змін, внесених Законом № 466-IX від 16.01.2020 року, не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту; документально не підтверджені витрати.

Зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів, реконструкцію, модернізацію та інші види поліпшення основних засобів (крім поточного ремонту).

Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення поточного ремонту; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості).

Не підлягають амортизації такі основні засоби: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові автомобілі.

Відповідно до вимог п. 177.5, пп. 177.5.1, 177.5.3 п. 177.5, п.п. 177.6-177.8 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними обліку доходів і витрат, що ведеться згідно з пунктом 177.10 цієї статті, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується.

Якщо результатом розрахунку авансового платежу за відповідний календарний квартал є від`ємне значення, то авансовий платіж за такий період не сплачується.

Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Надмірно сплачені суми податку підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку або поверненню платнику податку в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Фізична особа - підприємець вважається податковим агентом працівника - фізичної особи, яка перебуває з нею у трудових, цивільно-правових відносинах, або будь-якої іншої фізичної особи щодо будь-яких оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) на користь такої особи.

Під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Абзацом 1, 4 пункту 177.10 статті 177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно п. 177.11 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого на доходи від підприємницької діяльності в розмірах, визначених відповідно до закону.

В податковому повідомленні-рішенні № 33624/15322405 від 15.12.2023 року визначено, що перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності при формуванні показників декларації про майновий стан і доходи, а саме: заниження сум валового доходу включення не у повному обсязі виторгів по РРО та сум документально підтверджених витрат за період фінансово-господарської діяльності за 2019-2022 роки, що є порушенням п.п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 348735,23 грн. за податковим зобов`язанням 304312,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44422,45 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на наступних висновках акту перевірки.

Так, в зазначеному акті визначено, що перевіркою встановлено:

1) 2019 рік:

- сума валового доходу позивача за 2019 рік за даними перевірки складає 25163429,71 грн., а за даними платника 9832576 грн., тобто, занижено суму валового доходу на 15330853,71 грн.;

- сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, за 2019 рік за даними перевірки складає 24091100,87 грн., за даними платника 9724420,16 грн., заниження 14366680,71 грн.;

- сума чистого оподаткованого доходу за 2019 рік за даними перевірки складає 1072328,84 грн., за даними платника 108155,84 грн., заниження 964173 грн.;

2) 2020 рік:

- сума валового доходу позивача за 2020 рік за даними перевірки складає 20223334,04 грн., а за даними платника 11167555 грн., тобто, занижено суму валового доходу на 9055779,04 грн.;

- сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, за 2020 рік за даними перевірки складає 9662156,63 грн., за даними платника 1094007,59 грн., заниження 8568149,04 грн.;

- сума чистого оподаткованого доходу за 2020 рік за даними перевірки складає 671177,41 грн., за даними платника 183547,41 грн., заниження 487630 грн.;

3) 2021 рік:

- сума валового доходу позивача за 2021 рік за даними перевірки складає 18737000,75 грн., а за даними платника 17967771 грн., тобто, занижено суму валового доходу на 769229,75 грн.;

- сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, за 2021 рік за даними перевірки складає 18329678,12 грн., за даними платника 17776279,37 грн., заниження 553398,75 грн.;

- сума чистого оподаткованого доходу за 2021 рік за даними перевірки складає 407322,63 грн., за даними платника 191491,63 грн., заниження 215831 грн.;

4) 2022 рік:

- сума валового доходу позивача за 2022 рік за даними перевірки складає 24014430,51 грн., а за даними платника 23991438 грн., тобто, занижено суму валового доходу на 22992,51 грн.;

- сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, за 2022 рік за даними перевірки складає 23789324,15 грн., за даними платника 23789324,15 грн., заниження не встановлено;

- сума чистого оподаткованого доходу за 2022 рік за даними перевірки складає 225106,36 грн., за даними платника 202113,85 грн., заниження 22992,51 грн.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що загальна сума заниженого чистого оподаткованого доходу за 2019-2022 р.р. складає 1690626,51 грн., у зв`язку із чим, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № 33624/15322405 від 15.12.2023 року ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 348735,23 грн. за податковим зобов`язанням 304312,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44422,45 грн.

Проте, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставин щодо заниження позивачем чистого оподаткованого доходу, що є наслідком для нарахування податку на доходи фізичних осіб, з огляду на наступне.

Згідно абз. 1, 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, формування доходів та витрат обумовлено фактичним придбанням товарів, робіт (послуг) з метою їх використання в межах господарської діяльності та реалізується за наявності в платника належно оформлених первинних документів, що підтверджують проведення господарських операцій.

Аналіз вищенаведених норм доводить, що формування доходів та витрат платника податку має здійснюватися безпосередньо на підставі первинних документів.

В свою чергу, первинним документом в розумінні ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно п.п. 1, 5 р. 2, п.п. 2 п. 4 р. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 грудня 2021 року № 702), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається так: у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

- викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

- викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- зазначити інформацію щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документи та інформацію, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформацію щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності платника податків;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та/або бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Як вбачається з акту перевірки, позивачем було надано до перевірки весь обсяг первинних документів, зокрема, які підтверджують отримані доходи та понесені витрати за перевіряємий період.

Так, в акті перевірки, хоча і не наводиться повного переліку наданих позивачем первинних документів, однак, зазначається про надання до перевірки банківських виписок, книг обліку РРО, z-звітів, товарних звітів, накладних, актів виконаних робіт та інших первинних документів (перелік «інших первинних документів» не наведено).

Разом з цим, досліджуючи акт перевірки, а саме таблиці щодо витрат та доходів позивача, які, як вважає податковий орган, містять дані щодо заниження валового доходу та витрат платника податків за перевіряємий період, судом встановлено, що дані цих таблиць сформовані лише на підставі показників РРО та банківських виписок.

Ці таблиці, а також і подальші висновки акту перевірки не містять будь-яких посилань на первинні документи позивача.

Таким чином, висновку про допущення позивачем заниження доходу та витрат податковий орган дійшов виключно на підставі показників РРО та банківських виписок, а посилання в акті перевірки на дослідження первинних документів, які були надані позивачем та могли слугувати підставою для вказаного висновку, відсутні, тобто, перевірка проведена відповідачем без дослідження первинних документів по кожній господарській операції платника податку.

Суд наголошує, що в акті перевірки не визначено, які витрати та доходи віднесені позивачем до їх складу, за результатами яких видів господарських операцій, за якою подією, на підставі яких первинних документів.

Також, податковий орган не зазначив, за результатами яких видів господарських операцій, за якою подією, на підставі яких первинних документів, позивачем не були віднесені відповідні суми до складу витрат та доходів.

В акті перевірки взагалі не визначено, які конкретно господарські операції проводились позивачем за перевіряємий період, якими первинними документами це підтверджується.

Відповідач в акті перевірки обмежився лише посиланням на те, що до складу валових доходів ФОП ОСОБА_2 включав грошові кошти, отримані від діяльності готелю і подібних засобів тимчасового розміщення, діяльності ресторанів, надання послуг мобільного харчування, роздрібної торгівлі алкогольними напоями (барів), від надання в оренду та інш.

Що стосується даних та висновків щодо заниження витрат, слід зазначити, що з цих даних та висновків взагалі неможливо встановити склад витрат позивача, на думку податкового органу, не вбачається, на підставі яких первинних документів, відповідач визначив наведені ним дані щодо заниження витрат.

Тобто, податковий орган не послався на первинні документи позивача, не встановив на підставі первинних документів, які господарські операції були проведені у спірному випадку, не визначив за цими первинними документами, які суми та по яких конкретно господарських операціях включені та відповідно не включені до складу витрат і доходів, що призвело до їх заниження.

Суд зазначає, що відносно доходів відповідач обмежився лише даними РРО та банківськими виписками без конкретизації відповідних господарських операцій, а стосовно даних по витратам, то взагалі неможливо встановити з яких документів відповідачем взяті такі дані.

Суд також звертає увагу на те, що в акті перевірки відповідач лише деталізував обставини щодо заниження валового доходу за 2021 рік на суму 9650 грн., ПДВ 1593,33 грн., за 2022 рік на суму 1785 грн., ПДВ 297,50 грн., на суму 1100 грн., ПДВ 183,33 грн., на суму 1786 грн., ПДВ 297,66 грн., на суму 22920 грн., ПДВ 3820 грн., з посиланням на те, що при перевірці банківських виписок встановлено, що 24.09.2021 року на розрахунковий рахунок надійшли грошові кошти від АТ «Укртелеком» у вказаній сумі, 27.09.2022 року на розрахунковий рахунок надійшли грошові кошти від ПРАТ «Миколаївцемент» у вказаній сумі, 18.10.2022 року на розрахунковий рахунок надійшли грошові кошти від ТОВ «Ландтех» у вказаній сумі, 23.12.2022 року на розрахунковий рахунок надійшли грошові кошти від АТ «Подільський цемент» у вказаній сумі, 13.12.2022 року на розрахунковий рахунок надійшли грошові кошти від ТОВ «ГДК» у вказаній сумі, однак, за висновком відповідача до складу валового доходу сума у розмірі 7966,67 грн. за 2021 рік, у розмірі 1487,50 грн., 916,67 грн., 1488,34 грн., 19100 грн. за 2022 рік не включені.

З огляду на викладене, відповідач зробив висновок про заниження позивачем сум отриманого доходу за 2021 рік на 7966,67 грн. та за 2022 рік на 22992,51 грн.

Поряд з цим, як вже зазначалось, відповідач навів в акті перевірки також висновок про заниження позивачем сум отриманого доходу за 2021 рік на 769229,75 грн.

Більш того, загальна сума заниженого доходу за 2019-2022 р.р., на думку відповідача, складає 25178855,01 грн.

Однак, з акту перевірки неможливо встановити, стосовно яких операцій відповідач вбачав заниження доходу за 2019-2022 р.р. на суму 25178855,01 грн.

Суд звертає увагу на те, що навіть наводячи обставини щодо заниження позивачем сум отриманого доходу за 2021 рік на 7966,67 грн. та за 2022 рік на 22992,51 грн. із визначенням контрагентів позивача, відповідач не посилається на відповідні первинні документи, а лише на банківські виписки.

Щодо інших сум заниження валового доходу, як вже зазначалось судом, взагалі відсутня будь-яка деталізація господарських операцій та посилання на первинні документи.

Однак, при встановленні податкового правопорушення відповідач повинен послатися саме на первинні документи по кожній господарській операції платника податку, при дослідженні яких було виявлено певні обставини здійснення господарських операцій, та дослідження лише даних РРО та банківських виписок для встановлення податкового правопорушення у розумінні вищенаведених норм права недостатньо.

Суд наголошує, що при розгляді питання щодо правильності формування витрат, відповідач взагалі жодним чином не обґрунтував, на підставі яких документів він встановив наведені ним в акті суми витрат позивача.

Відсутність в акті перевірки деталізації обставин податкового правопорушення, посилань на первинні документи позивача, не встановлення на підставі первинних документів, які господарські операції були проведені у спірному випадку, не визначення за цими первинними документами, які суми та по яких конкретно господарських операціях включені та відповідно не включені до складу витрат і доходів, що призвело до їх заниження, суперечить наведеним вимогам ПК України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727, відповідно до змісту цитованого пункту, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податковий орган, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні документи, які підтверджують наявність зазначених фактів.

Що стосується посилань позивача на те, що в п.п 1.17.1 акту перевірки (стор. 10 акту) вказано про те, що дохід ФОП ОСОБА_2 отриманий від провадження діяльності на загальній системі оподаткування у 2019 році склав 98322576 грн., а витрати пов`язані з діяльністю у 2019 році склали 98214420,2 грн., однак, в таблиці наведеної у п.п. 2.1.2 акту перевірки (стор. 15 акту) відображені результати перевірки визначення загального оподатковуваного доходу, проте, замість загального (валового) доходу, визначеного п.п. 1.17.1 акту в сумі 98322576 грн., у таблиці п.п. 2.1.2 акту наведенні інші значення цього показника вже у сумі 9832576 грн. за даними платника та 25163429,71 грн. за даними перевірки, суд зазначає наступне.

Так, згідно розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходу фізичних осіб ФОП ОСОБА_2 за 2019 рік, дохід позивача отриманий від провадження діяльності на загальній системі оподаткування у 2019 році склав 9832576 грн., а не 98322576 грн., витрати 6224555,25 грн., 678484,71 грн., 2821380,20 грн., загальна сума 9724420,16 грн., а не 98214420,2 грн.

При розгляді питання щодо правильності визначення валових витрат відповідач виходив саме із цих показників.

Таким чином, само по собі зазначення відповідачем в розділі щодо загальних даних щодо задекларованого позивачем доходу та витрат сум 98322576 грн. і 98214420,2 грн., замість 9832576 грн. та 9724420,16 грн., не вплинуло на результати перевірки, однак, враховуючи наведені вище висновки суду, обставини щодо невірного зазначення в акті перевірки даних податкових декларацій позивача свідчать про те, що відповідачем поверхнево проведено спірну перевірку та не встановлені дійсні обставини щодо отриманого позивачем доходу, понесених витрат.

Отже, оскільки в акті перевірки не наведено, які саме витрати та доходи віднесені позивачем до їх складу, які не віднесені, за результатами яких видів господарських операцій, за якою подією, на підставі яких первинних документів, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце недоведеність податковим органом складу податкового правопорушення, допущеного позивачем впродовж 2019-2022 р.р. в розумінні ст. 177 Податкового кодексу України щодо заниження витрат та доходів і як наслідок заниження чистого оподаткованого доходу за цей період на суму 1690626,51 грн., а тому, податкове повідомлення-рішення № 33624/15322405 від 15.12.2023 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 348735,23 грн. за податковим зобов`язанням 304312,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44422,45 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв`язку із встановленням помилкового відображення платником податків доходу отриманого від здійснення діяльності, що підлягає об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок, відповідач дійшов висновку, що позивачем занижено суму єдиного внеску у розмірі 365450,97 грн.

Враховуючи, що суд у даній справі дійшов висновку, що податковим органом не доведено склад податкового правопорушення, допущеного позивачем впродовж 2019-2022 р.р. в розумінні ст. 177 Податкового кодексу України щодо заниження витрат та доходів і як наслідок заниження чистого оподаткованого доходу за цей період, а тому, вимога № 33745/15322405 від 15.12.2023 року про сплату єдиного внеску на суму 365450,97 грн., прийнята на підставі вказаних висновків, є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд також зазначає, що дані акту перевірки, а саме таблиць щодо витрат та доходів позивача за 2019-2022 р.р., які, як вважає податковий орган, містять дані щодо заниження валового доходу та витрат платника податків за перевіряємий період, стали підставою для висновку податкового органу про заниження позивачем податку на додану вартість та акцизного податку.

Так, у цих таблицях окремими графами наведені показники податку на додану вартість та акцизного податку.

Використовуючи вказані дані щодо правильності визначення валового доходу та витрат платника податків, з урахуванням ПДВ та акцизного податку, відповідач дійшов висновку, що позивачем занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 5040584 грн. за 2019-2022 р.р. та по акцизному податку на суму 704988 грн. за цей період, у зв`язку із чим, винесені ППР №№ 33719/15322405, 33725/15322405 від 15.12.2023 року.

Так, в податковому повідомленні-рішенні № 33719/15322405 від 15.12.2023 року визначено, що перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки ФОП ОСОБА_2 включені не у повному обсязі по складу податкових зобов`язань суми проведені через РРО за період фінансово-господарської діяльності з 01.2019 року по 12.2020 року, 02.2021 року, 09.2021 року, 11.2021 року, 09.2022 року, 10.2022 року, 12.2022 року, що є порушенням п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 6300730 грн. за податковим зобов`язанням 5040584 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1260146 грн.;

Згідно податкового повідомлення-рішення № 33725/15322405 від 15.12.2023 року, перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання з акцизного податку, при формуванні податкових декларацій, до складу податкових зобов`язань з акцизного податку включені суми не в повному обсязі, дані не відповідають фактичним даним РРО за період фінансово-господарської діяльності з 01.2019 05.2019 р.р., 07.2019 12.2019 р.р., 04.2020 10.2020 р.р., 08.2021 р., 10.2021 11.2021 р.р., що є порушенням п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, у зв`язку із чим, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.2 ст. 123 Кодексу, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на суму 881235 грн. за податковим зобов`язанням 704988 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 176247 грн.

Тобто, підставою для виставлення ППР № 33719/15322405 від 15.12.2023 року є порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, а ППР № 33725/15322405 від 15.12.2023 року п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України.

Статтею 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до вимог ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно п. 213.1 ст. 213, п. 214.1 ст. 214 ПК України, об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з:

- реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції);

- реалізації та/або передачі в межах одного підприємства підакцизних товарів (продукції) з метою власного споживання, промислової переробки, своїм працівникам, а також здійснення внесків підакцизними товарами (продукцією) до статутного капіталу. Ця норма не поширюється на операції з передачі в межах одного підприємства електричної енергії (за кодом 2716 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД), виробленої на об`єктах електроенергетики;

- ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України;

- реалізації конфіскованих підакцизних товарів (продукції), підакцизних товарів (продукції), визнаних безхазяйними, підакцизних товарів (продукції), за якими не звернувся власник до кінця строку зберігання, та підакцизних товарів (продукції), що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходять у власність держави;

- реалізації або передачі у володіння, користування чи розпорядження підакцизних товарів (продукції), що були ввезені на митну територію України із звільненням від оподаткування до закінчення строку, визначеного законодавством, відповідно до пункту 213.3 статті 213 цього Кодексу;

- обсяги та вартість втрачених підакцизних товарів (продукції), крім випадків, передбачених пунктом 216.3 статті 216 цього Кодексу;

- реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах);

- переобладнання ввезеного на митну територію України транспортного засобу у підакцизний легковий автомобіль;

- реалізації з акцизного складу/акцизного складу пересувного будь-яких обсягів пального або спирту етилового понад обсяги, що: отримані з інших акцизних складів/акцизних складів пересувних, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, або не підлягає оподаткуванню, або звільняється від оподаткування, або оподатковується на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

- використання товарів (продукції), коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу (крім газу природного у газоподібному стані за кодом 2711 21 00 00 згідно з УКТ ЗЕД), як пального для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом;

- реалізації виробниками та/або імпортерами, у тому числі в роздрібній торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, для цілей оподаткування акцизним податком з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

У разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є:

- вартість реалізованого товару (продукції), виробленого на митній території України, за встановленими виробником максимальними роздрібними цінами з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку;

- вартість товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, за встановленими імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), які він імпортує, з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку;

- вартість реалізованої виробленої виробником електричної енергії, обчислена на підставі цін, що склалися на ринку електричної енергії в звітному (податковому) періоді без урахування податку на додану вартість та акцизного податку, визначеного за ставкою, встановленою підпунктом 215.3.9 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Вартість реалізованої виробленої виробником електричної енергії дорівнює частці обсягу реалізованої виробленої ним електричної енергії у загальному обсязі реалізації електричної енергії виробника від загальної вартості реалізованої виробником електричної енергії у такому звітному періоді;

- вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

- вартість за максимальними роздрібними цінами тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, реалізованих відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Таким чином, у спірному випадку на підставі даних акту перевірки, а саме таблиць щодо витрат та доходів позивача за 2019-2022 р.р., які, як вважає податковий орган, містять дані щодо заниження валового доходу, витрат платника податків за перевіряємий період та в яких окремими графами наведені показники податку на додану вартість і акцизного податку, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України та заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 5040584 грн. і по акцизному податку на суму 704988 грн. за 2019-2022 р.р.

Проте, як у розділі акту щодо податку на доходи фізичних осіб, так і розділах акту щодо ПДВ та акцизного податку, відповідач не зазначив, за результатами яких видів господарських операцій, за якою подією, на підставі яких первинних документів, позивачем не були віднесені відповідні суми до складу податкових зобов`язань.

Судом вже встановлено, що в акті перевірки взагалі не визначено, які конкретно господарські операції проводились позивачем за перевіряємий період, якими первинним документами це підтверджується.

В розділі акту щодо ПДВ, як і в розділі щодо податку на доходи фізичних осіб, відповідач лише посилається на отримання позивачем коштів від АТ «Укртелеком», ПРАТ «Миколаївцемент», ТОВ «Ландтех», АТ «Подільський цемент».

Однак, самим відповідачем визначено, що суми ПДВ, які, як вважає відповідач отримані позивачем від вказаних товариств, складають лише 1323 грн., 1180 грн., 1593 грн., 297,50 грн., 183,33 грн., 297,66 грн., 3820 грн.

Крім того, відповідач не вказує, на підставі яких первинних документів, ним встановлено отримання таких коштів позивача та необхідність їх віднесення до складу податкових зобов`язань з ПДВ, вказані господарські операції не розкриті.

Більш того, після наведення вказаних незначних сум ПДВ, відповідач доходить висновку про заниження суми податкового зобов`язання з ПДВ на 5040584 грн.

Такий висновок відповідача є необґрунтованим.

Зі змісту акту неможливо встановити, за якими операціями, на думку відповідача, платник податків відніс суми ПДВ до складу податкових зобов`язань, а за якими цього не зробив, що свідчить про заниження зобов`язань з ПДВ.

Щодо стосується акцизного податку, то в акті перевірки щодо правильності сплати акцизного податку не наведено, з яких операцій позивач мав сплатити акцизний податок, однак, цього не зробив.

В розділі щодо акцизного податку відповідач посилається на те, що опис отриманого доходу та визначення сум акцизного податку наведено в розділі щодо податку на доходи фізичних осіб.

Однак, як наведено судом вище, розділ акту щодо податку на доходи фізичних осіб також не містить даних щодо проведених позивачем операцій з посиланням на відповідні первинні документи.

В оскаржуваних ППР визначено, що заниження зобов`язань з ПДВ та акцизного податку встановлено на підставі даних РРО.

Проте, як вже неодноразово зазначалось судом, в акті перевірки контролюючим органом не розкрито зміст, суть даних РРО, господарських операцій позивача, які, як вважає відповідач, підлягали оподаткуванню ПДВ та акцизним податком.

Суд повторно наголошує, що при встановленні податкового правопорушення відповідач повинен послатися саме на первинні документи по кожній господарській операції платника податку, при дослідженні яких було виявлено певні обставини здійснення господарських операцій, та дослідження лише даних РРО та банківських виписок для встановлення податкового правопорушення у розумінні вищенаведених норм права недостатньо.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем також не доведено складу податкового правопорушення, допущеного позивачем впродовж 2019-2022 р.р. щодо заниження податку на додану вартість та акцизного податку, а тому, податкові повідомлення-рішення № 33719/15322405 від 15.12.2023 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 6300730 грн. за податковим зобов`язанням 5040584 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1260146 грн. та податкове повідомлення-рішення № 33725/15322405 від 15.12.2023 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на суду 881235 грн. за податковим зобов`язанням 704988 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 176247 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо застосованих штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями №№33624/15322405, 33719/15322405, 33725/15322405 від 15.12.2023 року, слід зазначити наступне.

Так, судом витребовувались розрахунки до вказаних ППР, однак, вимоги суду податковим органом не виконані та наведені розрахунки не надані без пояснення причин.

Згідно податкового повідомлення-рішення № 33624/15322405 від 15.12.2023 року, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 348735,23 грн. за податковим зобов`язанням 304312,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 44422,45 грн.

Суд звертає увагу на те, що із вказаного ППР неможливо встановити, який розмір штрафних санкцій застосований відповідачем, оскільки штрафні санкції у сумі 44422,45 грн. не складають, ані 10%, ані 25% від суми нарахованого зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб 304312,79 грн.

Поряд з цим, в ППР № 33624/15322405 від 15.12.2023 року визначено, що штрафна санкція застосовується на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України, тобто, 25%, проте, сума штрафних санкцій у спірному випадку не складає 25% від нарахованого зобов`язання.

Також, згідно податкового повідомлення-рішення № 33719/15322405 від 15.12.2023 року, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 6300730 грн. за податковим зобов`язанням 5040584 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1260146 грн.

У вказаному ППР № 33719/15322405 від 15.12.2023 року визначено, що штрафна санкція застосовується на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України та штрафна санкція цього рішення дійсно складає 1260146 грн. 25% від суми зобов`язання з ПДВ, яке становить 5040584 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № 33725/15322405 від 15.12.2023 року, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок на суму 881235 грн. за податковим зобов`язанням 704988 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 176247 грн.

В ППР № 33725/15322405 від 15.12.2023 року також визначено, що штрафна санкція застосовується на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України та штрафна санкція цього рішення дійсно складає 176247 грн. 25% від суми зобов`язання з ПДВ, яке становить 704988 грн.

Відповідно до вимог п.п. 123.1, 123.2 ст. 123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за п.п. 123.2 ст. 123 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

Проте, акт перевірки не містить жодних обґрунтувань щодо підстав для притягнення позивача до відповідальності згідно п. 123.2 ст. 123 ПК України.

В ході судового розгляду справи відповідач також не надав будь-яких пояснень щодо підстав для застосування штрафних санкцій згідно п. 123.2 ст. 123 ПК України.

Більш того, відповідач взагалі не надав розрахунки до ППР №№ 33624/15322405, 33719/15322405 від 15.12.2023 року, хоча такі витребовувались судом.

Таким чином, відповідачем не лише не доведено наявність складу правопорушення, що стало наслідком для донарахування податку на доходи фізичних осіб та ПДВ, а і не доведено підстав для застосування штрафних санкцій згідно п. 123.2 ст. 123 ПК України.

Згідно податкового повідомлення-рішення № 33738/15322405 від 15.12.2023 року, перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, ФОП ОСОБА_2 включені не у повному обсязі по складу податкових зобов`язань суми проведені через РРО і не складено, не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 5038172 грн. за період фінансово-господарської діяльності з 01.2019 року по 12.2020 року, 02.2021 року, 09.2021 року, 11.2021 року, 09.2022 року, 10.2022 року, 12.2022 року, у зв`язку із чим, на підставі абз. 1 п. 120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, до ФОП ОСОБА_2 застосовано штраф 50% у сумі 2519086 грн.

Тобто, на підставі наведених вище висновків щодо заниження суми податкового зобов`язання з ПДВ на 5040584 грн., відповідач також дійшов висновку, що позивачем не зареєстровані податкові накладні, однак, на суму 5038172 грн., а не 5040584 грн.

В акті перевірки відповідач зазначає, що позивачем не зареєстровані податкові накладні на суму 5038172 грн. не платникам ПДВ (кінцевим споживачам) на суму 5031980 грн. та платникам ПДВ на суму 6192 грн. за 2019-2022 р.р., у зв`язку із чим, податковим повідомленням-рішенням № 33738/15322405 від 15.12.2023 року до ФОП ОСОБА_2 застосовано штраф 50% від суми ПДВ у розмірі 2519086 грн.

Проте, у цьому розділі акту перевірки, як і в попередніх розділах, відповідачем не визначено, за якими операціями позивач мав зареєструвати податкові накладні, на підставі яких первинних документів це встановлено.

Відповідач лише зазначає суму незареєстрованих, на його думку, податкових накладних 5038172 грн. за 2019-2022 р.р., однак, встановити, на яких підставах відповідач дійшов такого висновку неможливо.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що у даній справі суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено складу податкового правопорушення, допущеного позивачем впродовж 2019-2022 р.р. щодо заниження податку на додану вартість, що мало наслідком застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних у розмірі 50% від суми заниження ПДВ 5038172 грн., а тому, застосування цих штрафних санкцій також не може бути визнано правомірним.

Крім того, контролюючим органом у спірному випадку застосовано штрафну санкцію 50% від суми 5038172 грн. незареєстрованих, на думку відповідача, податкових накладних у 2019-2022 р.р. на підставі абз. 1 п. 120-1 ст. 120-1 ПК України, згідно якого, в редакції на момент прийняття ППР, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Водночас, застосовуючи штрафні санкції за не реєстрацію податкових накладних у період вчинення, на думку відповідача, такого порушення з 01.03.2020 року, податковим органом не враховано наступне.

Згідно пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

За такого правового регулювання, у відповідача не було підстав для застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних у період вчинення, на думку відповідача, такого порушення з 01.03.2020 року.

Також, щодо порушень, вчинених, на думку податкового органу, в період з 24.02.2022 року щодо не реєстрації податкових накладних, в тому числі, при обчислення строків затримки реєстрації слід було враховувати, що згідно пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

В свою чергу, відповідно до пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в редакції на момент винесення оскаржуваного ППР, платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Однак, вказані положення ПК України відповідачем взагалі не враховані при винесення оскаржуваного ППР щодо застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних за 2019-2022 р.р.

Таким чином, відповідачем не лише не доведено складу правопорушення щодо заниження податку на додану вартість та щодо не реєстрації позивачем податкових накладних на суму 5038172 грн. за 2019-2022 р.р., а також і необґрунтовано не враховано положення ПКУ щодо мораторію на застосування штрафних санкцій та особливості застосування таких штрафних санкцій в період дії воєнного стану, що призвело до безпідставного застосування штрафу у сумі 50%, який застосовується у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 33738/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафу у сумі 2519086 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № 33732/15322405 від 15.12.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків акту та розрахунку ППР № 33732/15322405 від 15.12.2023 року, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57, п.п. 223.1, 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України в частині порушення строків погашення узгодженого податкового зобов`язання по акцизному податку, а саме: несвоєчасно сплачена сума акцизного податку по декларації від 22.08.2022 року у розмірі 93308 грн., граничний строк сплати 30.08.2022 року, сплачено 22.09.2022 року, період прострочення з 31.08.2022 року по 22.09.2022 року 23 дні затримки, по декларації від 20.10.2022 року у розмірі 71550 грн., граничний строк сплати 31.10.2022 року, сплачено 30.11.2022 року, період затримки з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року 30 днів затримки, по декларації від 27.02.2023 року у розмірі 26804,11 грн., граничний строк сплати 27.02.2023 року, сплачено 28.02.2023 року, період затримки з 28.02.2023 року по 28.02.2023 року 1 день затримки.

З огляду на викладене, податковим повідомленням-рішенням № 33732/15322405 від 15.12.2023 року, за несплату (неперерахування) 191662,10 грн. акцизного податку по строках з 08.2022 року, 01.11.2022 року, 28.02.2023 року, які визначені п. 57.1 ст. 57, п.п. 223.1, 223.1 ст. 223 ПК України, на підставі ст. 124 Кодексу, до позивача застосовано штраф у розмірі 25% у сумі 47915,53 грн.

Згідно п.п. 222.1.1 п. 222.1, п.п. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222, ст. 223 ПК України, платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Суми податку перераховуються до бюджету суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Враховуючи наведені положення ПК України, податковий орган дійшов помилкового висновку, що позивачем порушенні строки сплати акцизного податку по декларації від 27.02.2023 року у розмірі 26804,11 грн., граничний строк сплати 27.02.2023 року, сплачено 28.02.2023 року, період затримки з 28.02.2023 року по 28.02.2023 року 1 день затримки, оскільки акцизний податок сплачено 28.02.2023 року, тобто, не пізніше 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації за місячний податковий період (не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу).

Крім того, щодо акцизного податку по деклараціям від 22.08.2022 року та від 20.10.2022 року, відповідачем помилково розраховано період затримки, включивши дати сплати акцизного податку.

Щодо розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 124.1, 124.1-1, 124.2 ст. 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету суми акцизного податку, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 відсотків від суми такого акцизного податку.

Діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постановах від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а, від 03 серпня 2023 року у справі № 520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі № 520/18519/21, від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 16 листопада 2023 року у справі № 160/24147/21, від 23 січня 2024 року у справі № 160/17160/21, від 06 серпня 2024 року у справі № 520/4454/22 від 23 вересня 2024 року у справі Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.1-1, 124.2 статті 124 ПК України.

Так, позиція Верховного Суду полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, а також і п. 124.1-1 цієї статті, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Верховний Суд зазначив, що невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються, як умисні, оскільки, як невиконання, так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.

У противагу цьому Верховний Суд вказав на те, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто, у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.

Відтак, Верховний Суд дійшов висновку, що особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Верховний Суд також зазначив, що обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

Застосовуючи наведені висновки Верховного Суду до обставин даної справи, суд зазначає наступне.

В акті перевірки лише зафіксовано виявлене контролюючим органом порушення позивачем щодо строків сплати акцизного податку, однак, відсутні посилання на підтверджені відповідними доказами обставини, які б вказували на наявність саме такої кваліфікуючої ознаки як умисел в діях платника податків та цілеспрямоване створення ним умов, які не мали іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України. Останніх не встановлено й під час судового розгляду.

З огляду на викладене, доводи відповідача щодо наявності в діях позивача умислу ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними і допустимими доказами.

На підставі наведеного, оскільки відповідач частково дійшов помилкових висновків про порушення строків сплати акцизного податку, невірно визначив строки затримки сплати по акцизному податку, а також не довів підстав для юридичної кваліфікації діяння позивача, як такого, за яке відповідальність передбачена пунктом 124.2 статті 124 ПК України, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 33732/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафу у розмірі 25% у сумі 47915,53 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується рішень №№ 33636/15322405, 33717/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) № 33752/15322405 від 15.12.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлено порушення:

- п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» несвоєчасно надано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2019 року та не наданий звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Додаток 5) за 2019 рік;

- п. 1 ч. 1 ст. 4, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» занижено єдиний внесок з сум нарахованої заробітної плати у розмірі 110927,13 грн., у т.ч.: за липень 2021 року 12131,42 грн., за серпень 2021 року 13200 грн., за грудень 2021 року 13200 грн., за липень 2022 року 9805,71 грн., за серпень 2022 року 12870 грн., за вересень 2022 року 12870 грн., за жовтень 2022 року 11792 грн., за листопад 2022 року 13266 грн., за грудень 2022 року 11792 грн.

Згідно рішення № 33636/15322405 від 15.12.2023 року, у зв`язку із порушенням ч. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі п. 7 ч. 11 ст. 25 цього Закону, до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 340 грн. за неподання звітності за 2019 рік.

Відповідно до рішення № 33717/15322405 від 15.12.2023 року, у зв`язку із порушенням п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиного внеску, на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 цього Закону, до ФОП ОСОБА_2 застосовані штрафні санкції у сумі 66100,32 грн.

Також, відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 33752/15322405 від 15.12.2023 року, на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на суму 110927,13 грн.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року (далі Закон № 2464-VI, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), платник єдиного внеску зобов`язаний:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску;

- подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до вимог ч.ч. 4, 11 ст. 25 Закону № 2464-VI, податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

3) за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання такої звітності, у порядку та розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України передбачено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи, що у даній справі позивачем не спростовані встановлені в ході перевірки порушення Закону № 2464-VI щодо неподання звітності за 2019 рік та заниження єдиного внеску з сум нарахованої заробітної плати у розмірі 110927,13 грн., суд приходить до висновку, що підстави для визнання протиправними та скасування рішення № 33636/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафу у сумі 340 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № 33752/15322405 від 15.12.2023 року на суму 110927,13 грн. з єдиного внеску та рішення № 33717/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафних санкцій у сумі 66100,32 грн. за донарахування єдиного внеску відсутні.

В позовній заяві позивач лише посилається на те, що в порушення п. 52-1 підрозділ. 10 розділ. ХХ «Перехідні положення» ПК України відповідачем винесено рішення № 33636/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом № 2464-VI у сумі 340 грн., однак, такі доводи позивача є безпідставними, оскільки штрафні санкції у сумі 340 грн. застосовані за неподання звітності за 2019 рік, а тому, наведені позивачем положення ПКУ щодо мораторію на застосування штрафних санкцій в період карантину (тобто, з 01.03.2020 року) не підлягають врахуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № 33749/15322405 від 15.12.2023 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до висновків акту, перевіркою встановлено порушення:

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п. 177.11 ст. 177, з урахуванням вимог пп. 69.2 п. 69 підрозд. 10 р. XX Податкового кодексу України податкові декларації про майновий стан та доходи надані несвоєчасно, а саме: за 2021 рік 23.08.2022 року (реєстр. № ), граничний термін подання 09.02.2022 року; за 2022 рік 14.06.2023 року (реєстр. № ), граничний термін подання 01.05.2023 року;

- п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України в частині порушення строків погашення узгодженого податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, а саме: несвоєчасно сплачена сума у розмірі 34319,31 грн. за період з 23.08.2022 року по 12.10.2022 року (затримка 50 днів) та у розмірі 36379,80 грн. за період з 14.06.2023 року по 21.06.2023 (затримка 7 днів).

Згідно податкового повідомлення-рішення № 33749/15322405 від 15.12.2023 року, за несвоєчасну сплату сум узгодженого зобов`язання по податковим деклараціям про майновий стан і доходи податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, визначеного відповідно до п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, по строках 23.08.2022 року, 14.06.2023 року на суму 70699,11 грн., а саме за затримку 7, 50 календарних днів, на підставі п. 124.2 ст. 124 ПКУ, застосовано штраф 25% у сумі 17674,78 грн.

Фактично вбачається, що позивачем несвоєчасно подані декларації про майновий стан та доходи за 2021-2022 р.р. та навіть при поданні таких декларацій не сплачений податок на доходи фізичних осіб, що жодним чином не спростовано позивачем в ході судового розгляду справи, а тому, суд вважає, що у такому випадку відповідачем доведено правомірність застосування штрафних санкцій на підставі п. 124.2 ст. 124 ПК України за вчинення умисного діяння у вигляді несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних особі, а доводи позивача щодо необхідності застосування штрафу у сумі 5% та 10% суд відхиляє.

Що стосується податкових повідомлень-рішень №№ 33626/15322405, 33631/15322405, 33633/15322405 від 15.12.2023 року, суд зазначає наступне.

Згідно податкового повідомлення-рішення № 33631/15322405 від 15.12.2023 року, встановлено неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з заробітної плати, що сплачується податковими агентами за ІІІ кв. 2021 року, за ІІІ кв. 2022 року, за IV квартал 2022 року, відповідно до відомостей по заробітній платі ПДФО із найманих працівників не утримано та не перераховано до бюджету, податкові звіти за формою 1-ДФ за ІІІ кв. 2021 року, за ІІІ кв. 2022 року, за IV квартал 2022 року не надавались, у зв`язку із чим, на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 86.8 ст. 86, пп. 125-1.2 ст. 125.1 ПК України, збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 105566,80 грн. за податковим зобов`язанням 90758,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 14808,22 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № 33633/15322405 від 15.12.2023 року, на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54, п. 86.8 ст. 86, пп. 125-1.2 ст. 125.1 ПК України, збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 90900 грн. за податковим зобов`язанням 86400 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4500 грн., у зв`язку із тим, що ФОП ОСОБА_2 не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб з сум орендної плати з лютого 2020 року по грудень 2022 року у розмірі 86400 грн.

Відповідно до ППР № 33626/15322405 від 15.12.2023 року, встановлено порушення п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 ст. 176 ПК України, у зв`язку із чим, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 119.1 ст. 119 Кодексу, застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 1020 грн.

Вказані ППР прийняті на підставі наступних висновків акту перевірки:

- порушення ст. 51, п. 176.2 ст. 176 ПК України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 року № 49 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» перекручення даних у податкових розрахунках, що полягає у наступному: податковий розрахунок за ІІ кв. 2022 року наданий несвоєчасно; у податкових розрахунках не відображено виплату доходу ФОП за ознакою « 157»; сума нарахованого доходу відображалась не в повному обсязі; в податкових розрахунках відображались нарахування та виплата за ознакою « 106», « 196»; у податковому розрахунку за ІІІ кв. 2019 року невірно відображено рнокпп при виплаті доходу; у податковому розрахунку за ІІ кв. 2019 року відображена сума доходу за ознакою « 101» замість « 157»;

- порушення п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України не нараховано податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати у розмірі 90758,58 грн., а саме за липень 2021 року 9925,72 грн., за серпень 2021 року 10800 грн., за вересень 2021 року 10800 грн., за липень 2022 року 8022,86 грн., за серпень 2022 року 10530 грн., за вересень 2022 року 10530 грн., за жовтень 2022 року 9648 грн., за листопад 2022 року 10854 грн., за грудень 2022 року 9648 грн.;

- порушення п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п.п 170.1.1, 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п. 167.1 ст. 167 ПК України не нараховано податок на доходи фізичних осіб з інших виплат (з сум орендної плати) у розмірі 86400 грн., у т.ч.: за лютий 2020 року 3600 грн., за березень 2020 року 1800 грн., за квітень 2020 року 1800 грн., за травень 2020 року 1800 грн., за червень 2020 року 1800 грн., за липень 2020 року 1800 грн., за серпень 2020 року 1800 грн., за вересень 2020 року 1800 грн., за жовтень 2020 року 1800 грн., за листопад 2020 року 1800 грн., за грудень 2020 року 1800 грн., за січень 2021 року 1800 грн., за лютий 2021 року 1800 грн., за березень 2021 року 1800 грн., за квітень 2021 року 1800 грн., за травень 2021 року 1800 грн., за червень 2021 року 1800 грн., за липень 2021 року 1800 грн., за серпень 2021 року 1800 грн., за вересень 2021 року 1800 грн., за жовтень 2021 року 1800 грн., за листопад 2021 року 1800 грн., за грудень 2021 року 1800 грн., за січень 2022 року 3600 грн., за лютий 2022 року 3600 грн., за березень 2022 року 3600 грн., за квітень 2022 року 3600 грн., за травень 2022 року 3600 грн., за червень 2022 року 3600 грн., за липень 2022 року 3600 грн., за серпень 2022 року 3600 грн., за вересень 2022 року 3600 грн., за жовтень 2022 року 3600 грн., за листопад 2022 року 3600 грн., за грудень 2022 року 3600 грн.;

Відповідно до п.п. 125-1.1, 125-1.2 ст. 125-1 ПК України, ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Згідно п. 119.1 ст. 119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Враховуючи наведені висновки акту перевірки щодо включення недостовірних даних у податкові розрахунки (перекручення даних) та не нарахування податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати у розмірі 90758,58 грн., не нарахування податку на доходи фізичних осіб з інших виплат (з сум орендної плати) у розмірі 86400 грн., які жодним чином не спростовуються позивачем, суд приходить до висновку, що у відповідача були наявні підстави для збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов`язанням на суму 90758,58 грн. та на суму 86400 грн. і для кваліфікації таких дій щодо не нарахування податку на доходи фізичних осіб, як умисних, а тому, відповідачем правомірно прийняті оскаржувані ППР №№ 33631/15322405, 33633/15322405 від 15.12.2023 року на суму зобов`язання 90758,58 грн. та 86400 грн. із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 14808,22 грн. та 4500 грн. згідно пп. 125-1.2 ст. 125.1 ПК України, з урахуванням особливостей застосування штрафних санкцій в період дії карантину та воєнного стану, а також правомірно оскаржуваним ППР № 33626/15322405 від 15.12.2023 року застосовані штрафні санкції у сумі 1020 грн. згідно п. 119.1 ст. 119 Кодексу.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № 33630/15322405 від 15.12.2023 року, суд зазначає наступне.

Згідно ППР № 33630/15322405 від 15.12.2023 року, встановлено неперерахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, станом на 01.01.2023 року значиться кредиторська заборгованість по ПДФО, а саме ПДФО був утриманий із заробітної плати найманих працівників та не перерахований до бюджету за 2022 рік, у зв`язку із чим, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.2 ст. 123 ПК України, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, у сумі 34087,15 грн. за податковим зобов`язанням 20762,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5190,72 грн., пеня 8133,50 грн.

Оскільки перевіркою встановлено, що ПДФО був утриманий із заробітної плати найманих працівників, однак, не перерахований до бюджету за 2022 рік та станом на 01.01.2023 року значиться кредиторська заборгованість на суму 20762,88 грн., що жодним чином не спростовується позивачем, суд приходить до висновку, що у відповідача були наявні підстави для збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, за податковим зобов`язанням на суму 20762,88 грн. та для кваліфікації таких дій щодо неперерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету, як умисних, а тому, відповідачем правомірно прийнято оскаржуване ППР № 33630/15322405 від 15.12.2023 року за податковим зобов`язанням на суму 20762,88 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5190,72 грн. згідно п. 123.2 ст. 123 ПК України і про нарахування пені 8133,50 грн.

Що стосується податкових повідомлень-рішень №№ 33720/15322405, 33722/15322405 від 15.12.2023 року, суд зазначає наступне.

В ході перевірки встановлені порушення:

- п. 162.1 ст. 162, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 177.2 ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розд. XX ПК України не нараховано військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами річного декларування, у розмірі 25359,40 грн., у т.ч.: за 2019 рік 14462,59 грн., за 2020 рік 7314,45 грн., за 2021 рік 3237,47 грн., за 2021 рік 344,89 грн.;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 168.1.2, п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2, п.п. 1.2. п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України не перераховано до бюджету військовий збір з заробітної плати у розмірі 4636,24 грн. (кредиторська заборгованість);

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.п. 1.2 п. 16-1, з урахуванням вимог п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України порушені терміни перерахування військового збору із заробітної плати, що сплачується податковими агентами, у наслідок чого нарахована пеня у розмірі 1516,69 грн.;

- п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.1, 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168. п.п. 170.1.1, 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п. 176.2 ст. 176, п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПК України не нараховано військовий збір з заробітної плати та інших виплат у розмірі 14763,21 грн., у т.ч.: за лютий 2020 року 300 грн., за березень 2020 року 150 грн., за квітень 2020 року 150 грн., за травень 2020 року 150 грн., за червень 2020 року 150 грн., за липень 2020 року 150 грн., за серпень 2020 року 150 грн., за вересень 2020 року 150 грн., за жовтень 2020 року 150 грн., за листопад 2020 року 150 грн., за грудень 2020 року 150 грн., за січень 2021 року 150 грн., за лютий 2021 року 150 грн., за березень 2021 року 150 грн., за квітень 2021 року 150 грн., за травень 2021 року 150 грн., за червень 2021 року 150 грн., за липень 2021 року 977,14 грн., за серпень 2021 року 1050 грн., за вересень 2021 року 1050 грн., за жовтень 2021 року 150 грн., за листопад 2021 року 150 грн., за грудень 2021 року 150 грн., за січень 2022 року 300 грн., за лютий 2022 року 300 грн., за березень 2022 року 300 грн., за квітень 2022 року 300 грн., за травень 2022 року 300 грн., за червень 2022 року 300 грн., за липень 2022 року 968,57 грн., за серпень 2022 року 1177,50 грн., за вересень 2022 року 1177,50 грн., за жовтень 2022 року 1104 грн., за листопад 2022 року 1204,50 грн., за грудень 2022 року 1104 грн.

Згідно податкового повідомлення-рішення № 33720/15322405 від 15.12.2023 року, на підставі п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 29061,27 грн. за податковим зобов`язанням 25359,40 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 3701,87 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № 33722/15322405 від 15.12.2023 року, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 123.2 ст. 123 ПК України, ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 7311,99 грн. за податковим зобов`язанням 4636,24 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1159,06 грн., сума пені 1516,69 грн.

З огляду на те, що встановлені порушення щодо ненарахування та неперерахування військового збору не спростовані позивачем в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що у відповідача були наявні підстави для збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору та для кваліфікації таких дій щодо ненарахування і неперерахування військового збору, як умисних, а тому, відповідачем правомірно прийняті оскаржувані ППР №№ 33720/15322405, 33722/15322405 від 15.12.2023 року про донарахування військового збору та про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 123.2 ст. 123 ПК України і про нарахування пені, з урахуванням особливостей застосування штрафних санкцій в період дії карантину та воєнного стану.

Що стосується посилань позивача в позові на те, що в порушення п.п. 69.37 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України податковими повідомленнями-рішеннями №№ 33749/15322405, 33720/15322405, 33630/15322405, 33633/15322405, 33631/15322405, 33722/15322405, 33724/15322405 від 15.12.2023 року нарахована до слати штрафна санкція, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 69.37 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у разі сплати платником податків протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення, суми податкового зобов`язання, нарахованого за результатами документальних перевірок, які були відновлені або розпочаті з 1 серпня 2023 року та завершені до дня припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), нараховані на суму такого податкового зобов`язання, вважаються скасованими, а пеня не нараховується.

Таким чином, вказані положення ПК України не виключають можливість застосування штрафних санкцій за результатами проведених перевірок, що повністю спростовує доводи позивача про протиправність застосування штрафних санкцій оскаржуваними ППР.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 33733/15322405 від 15.12.2023 року.

В ході перевірки також встановлено:

- порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України встановлена несвоєчасна сплата сум узгодженого зобов`язання по податку на додану вартість, а саме: у розмірі 101,13 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 150290 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 90,59 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 296,60 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 1537,90 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 181,18 грн. термін затримки 97 днів (з 09.07.2021 по 13.10.2021), у розмірі 680 грн. термін затримки 20 днів (з 24.09.2021 по 13.10.2021), у розмірі 24133,70 грн. термін затримки 1 день (з 13.10.2021 по 13.10.2021), у розмірі 4390,30 грн. термін затримки 11 днів (з 13.10.2021 по 23.10.2021), у розмірі 4390,30 грн. термін затримки 25 днів (з 02.11.2021 по 26.11.2021), у розмірі 2455 грн. термін затримки 16 днів (з 01.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 1974.30 грн. термін затримки 16 днів (з 01.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 1774,70 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 680,30 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 3749 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 3109,30 грн. термін затримки 13 днів (з 13.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 2772,70 грн. термін затримки 4 дні (з 13.08.2022 по 16.08.2022), у розмірі 1320 грн. термін затримки 13 днів (з 13.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 4231 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 423 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 456 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 1320 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 9539,30 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 9878,70 грн. термін затримки 2 дні (з 24.08.2022 по 25.08.2022), у розмірі 4429,30 грн. термін затримки 55 днів (з 31.08.2022 по 24.10.2022), у розмірі 4429,30 грн. термін затримки 140 днів (з 22.10.2022 по 10.03.2023), у розмірі 8802.70 грн. термін затримки 3 дні (з 22.10.2022 по 24.10.2022), у розмірі 1401,30 грн. термін затримки 44 дня (з 14.03.2023 по 26.04.2023), у розмірі 1998,70 грн. термін затримки 37 днів (з 14.03.2023 по 19.04.2023), у розмірі 463,30 грн. термін затримки 18 днів (з 11.03.2023 по 28.03.2023), у розмірі 4000 грн. термін затримки 12 днів (з 11.03.2023 по 22.03.2023), у розмірі 9924 грн. термін затримки 18 днів (з 11.03.2023 по 28.03.2023), у розмірі 4612,70 грн. термін затримки 18 днів (з 11.03.2023 по 28.03.2023), у розмірі 5451,30 грн. термін затримки 41 день (з 11.03.2023 по 20.04.2023), у розмірі 8601,30 грн. термін затримки 42 дні (з 29.04.2023 по 09.06.2023).

Враховуючи, що вказані порушення жодним чином не спростовані позивачем в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав у відповідача для кваліфікації дій щодо несвоєчасної сплати узгодженого зобов`язання по податковим деклараціям з податку на додану вартість за період з 07.2021 року по 12.2022 року за несплату (неперерахування) 135101,80 грн., як умисних, та про правомірність ППР № 33733/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафу 25% у сумі 33775,45 грн. за платежем податок на додану вартість на підставі п. 124.2 ст. 124 ПКУ.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 33736/15322405 від 15.12.2023 року.

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено:

- порушення п. 201.1 ст. 201, п.п. 201.10 ст. 201 ПК України несвоєчасно зареєстровані податкові накладні в ЄРПН, а саме: ПН № 1 від 31.05.2022 року на суму ПДВ 9786,39 грн. термін затримки складає 1 день; ПН № 35 від 31.01.2022 року на суму ПДВ 1232,6 грн. термін затримки складає 426 днів; ПН № 4 від 31.08.2022 року на суму ПДВ 145,06 грн. термін затримки складає 6 днів; ПН № 100 від 04.11.2022 року на суму ПДВ 461,4 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 98 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 795,43 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 99 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 270,92 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 101 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 270,92 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 102 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 596,22 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 103 від 08.11.2022 року на суму ПДВ 741,05 грн. термін затримки складає 16 днів; ПН № 108 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 534,28 грн. термін затримки складає 10 днів; ПН № 106 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 588,84 грн. термін затримки складає 10 днів; ПН № 107 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 1416,42 грн. термін затримки складає 10 днів; ПН № 105 від 10.05.2022 року на суму ПДВ 1979,68 грн. термін затримки складає 10 днів.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до вимог пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Згідно п. 120-1.1 ст. 120.1 ст. 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до вимог підрозділу 2 розділу XX ПК України, з урахуванням змін, які набрали чинності 08.02.2023 року, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:

- 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

За наведеного правового регулювання, а також враховуючи, що обставини щодо несвоєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних на загальну суму ПДВ 3218,77 грн. за період 01.2022 р., 05.2022 р., 08.2022 р., 11.2022 р. не спростовані позивачем, суд приходить до висновку, що оскаржуваним ППР № 33736/15322405 від 15.12.2023 року правомірно застосовано штраф у сумі 2327,02 грн. (2%, 10%, 20%, 50%).

Щодо податкового повідомлення-рішення № 33729/15322405 від 15.12.2023 року.

В ході перевірки встановлено:

- в порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - з 15.04.2022 по 03.05.2022 за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія пляж № 6 (будівля літери «а»), з 12.05.2022 по 19.05.2022 за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 32 кафе «Monica», з 15.04.2022 по 22.04.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , з 03.07.2022 по 05.07.2022 за адресою: м. Одеса, провулок Матросова Олександра, буд. 1 здійснювалась реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі Закон № 481/95-ВР) встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, у тому числі ігристих, газованих, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

В свою чергу, згідно ч. 1, абз. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, тютюнової сировини посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як встановлено в ході перевірки та не оспорюється позивачем, ФОП ОСОБА_2 здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Дослідивши строки дії наявних у позивача ліцензій на право роздрібної торгівлі та дані РРО щодо реалізації підакцизних товарів, відповідачем встановлено, що з 15.04.2022 року по 03.05.2022 року за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія пляж № 6 (будівля літери «а»), з 12.05.2022 року по 19.05.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , з 15.04.2022 року по 22.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , з 03.07.2022 року по 05.07.2022 року за адресою: м. Одеса, провулок Матросова Олександра, буд. 1 здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, оскільки в ході перевірки встановлено, що позивачем здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період фінансово-господарської діяльності з 15.04.2022 року по 03.05.2022 року, з 12.05.2022 року по 19.05.2022 року, з 15.04.2022 року по 22.04.2022 року, з 03.07.2022 року по 05.07.2022 року по різним 4 об`єктам торгівлі, що жодним чином не спростовано позивачем, суд приходить до висновку, що відповідачем цілком правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 68000 грн., тобто, 17000 грн. щодо кожного об`єкта, що відповідає наведеним вимогам ст.ст. 15, 17 Закону № 481/95-ВР, а тому, підстави для скасування ППР № 33729/15322405 від 15.12.2023 року відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 33624/15322405 від 15.12.2023 року з податку на доходи фізичних осіб, з урахуванням штрафних санкцій, №№ 33719/15322405, 33738/15322405 від 15.12.2023 року з податку на додану вартість, з урахуванням штрафних санкцій, № 33725/15322405 від 15.12.2023 року з акцизного податку, з урахуванням штрафних санкцій, та № 33732/15322405 від 15.12.2023 року про застосування штрафу з цього податку, вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № 33745/15322405 від 15.12.2023 року є необґрунтованими та підлягають скасуванню, адже, відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведена їх законність та правомірність.

Отже, позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 15140,20грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимог про сплату боргу (недоїмки) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Н» №33738/15322405 від 15 грудня 2023р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33719/15322405 від 15 грудня 2023р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Ш» № 33732/15322405 від 15 грудня 2023р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33725/15322405 від 15 грудня 2023р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «Р» № 33624/15322405 від 15 грудня 2023р.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №33745/15322405 від 15 грудня 2023р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) НОМЕР_2 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн. 20 коп. сплаченого за подання позовної заяви судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено 04 листопада 2024 року у зв`язку із перебуванням судді М.М.Аракелян з 31.10.2024 року по 01.11.2024 року включно у відпустці.

Суддя М.М. Аракелян