Справа № 398/5360/24
Суддя: Москалик В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5360/24
Провадження №: 2-а/398/80/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" листопада 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Москалик В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Семенова О. В., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 250, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування позову вказує, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 прийнятий на тимчасовий облік запасу другої категорії, до якої відповідно до ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» належать військовозобов`язані, що не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби. ОСОБА_1 після отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії 16.05.2024 почав проходити комісію, що підтверджено карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, та був направлений лікарем-терапевтом за медичною карткою, однак 05.06.2024 отримав травму стопи і 08.06.2024 звернувся до травмпункту, де йому було призначено лікування, наразі травма повністю не вилікувана. Жодного доказу в обгрунтування законності оскаржуваної постанови та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу відповідач не долучив, протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. При цьому відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 щодо строків проходження військово-лікарської комісії. В разі порушення ОСОБА_1 строків проходження військово-лікарської комісії, то починаючи з 01.06.2024, коли працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 дізналися або могли дізнатися про таке правопорушення, минуло понад три місяці, тобто станом на дату складання постанови про адміністративне правіопорушення 09.10.2024 минув строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 1 ст. 38 КУпАП. Крім того, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністрпативної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення призводить до позбавлення цієї особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 прийнятий на тимчасовий облік запасу 2, категорії за ВУС № 662995-А посадової кваліфікації електрик низьковольтних мереж.

Направленням від 16.05.2024 № 1088 ОСОБА_1 був направлений ІНФОРМАЦІЯ_4 на проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я.

16.05.2024 ОСОБА_1 почав проходити військово-лікарську комісію на підставі картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного.

Відповідно до копії виписки з медичної картки, яка не завірена належним чином, без печатки лікаря та медичного закладу, без зазначення особи, яка звернулася за медичною допомогою, 08.06.2024 встановлено діагноз - інфікована рана лівої стопи.

09.10.2024 провідним спеціалістом відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 250 із зазначенням суті правопорушення: військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що під час проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.04.2023 був попереджений під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду, протягом тривалого часу, а саме до 09.10.2024, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не повідомив про поважні причини своєї неявки, чим вчинив триваюче правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 за № 250 від 09.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період порушив правила військового обліку, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що під час проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.04.2023 був попереджений під особистий підпис про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду, протягом тривалого часу, а саме до 09.10.2024, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не повідомив про поважні причини своєї неявки, тобто вчинив триваюче правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням викладеного, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення) повинне бути належним чином зафіксоване.

Керуючись ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП визначена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Суд наголошує, що норма ст. 210 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства, яке регулює порядок здійснення військового обліку. Отже, в постанові про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено конкретну норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з п. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:

- фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;

- здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;

- подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями встановлена в Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення).

Це Положення згідно з п. 1.1. поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 1.2. Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза це, зокрема, медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв; осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ.

Строки проведення медичних оглядів визначені в п. 2.8.6 п. 2.8 Положення, згідно з яким строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини, та не можуть становити більше 14 днів.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на дату виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 направлення на проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії зі спливом 14-денного строку проходження медичного огляду, а саме з 31.05.2024, ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності не пізніше 31.08.2024, тобто оскаржуваною постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.10.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП поза межами строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Крім того, оскаржувана постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 не містить посилання на норму нормативно-правового акта, яку порушив ОСОБА_1 , а загальне посилання на порушення в особливий період правил військового обліку, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», шляхом ухилення від медичного огляду протягом тривалого часу під час проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 (особа не з`явилася до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомила про поважні причини своєї неявки), без зазначення конкретної норми, яка не була дотримана особою, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Щодо зазначення в оскаржуваній постанові про триваючий характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , та суд зазначає, що ч. 7 ст. 38 КУпАП є спеціальною нормою, яка застосовується під час накладення адміністративних стягнень за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, і тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оскільки суб`єкт владних повноважень не довів правомірності свого рішення, у зв`язку з цим оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення від 09.10.2024 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 205, 241-246, 255, 268-271, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 250 від 09.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн, визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК