Справа № 160/13724/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши в порядку загального провадження у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом: Дніпровська міська рада про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 1035720,48 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 1 035 720,48 грн . Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, в тому числі шляхом надсилання податкової вимоги, проте сума податкового боргу відповідачем не сплачена
21.06.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач з позовними вимогами не погоджується, зазначаючи наступне.
З податкових повідомлень-рішень вбачається, що за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, винесені відповідачем щодо кожного об`єкта нерухомості, тобто не виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 ст. 264 ПК України, що є порушенням вимог п.п. 266.7.1 пункту 266.7. статті 266 ПК України.
Таким чином, за наявності у власності фізичної особи платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, декількох об`єктів житлової нерухомості різних типів, загальна площа одного з яких перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі (300 кв. м. (60 кв. м. х 5) для квартири; 600 кв. м. (120 кв. м. х 5) для будинка), а сумарна загальна площа всіх об`єктів не перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі (900 кв. м. (180 кв. м. х 5), розрахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, здійснюється наступним чином:
1. розраховуємо сумарну загальну площу всіх об`єктів нерухомості;
2. застосовуємо пільгу та визначаємо площу перевищення пільгової: (сумарна загальна площа) (180 кв. м.);
3. визначаємо питому вагу по окремому об`єкту: (загальна площа окремого об`єкта)/(сумарна загальна площа всіх об`єктів);
4. визначаємо суму податку по окремому об`єкту: (площа, що перевищує пільгову площу) х (ставка податку по об`єкту);
5. розподіляємо суму податку по окремому об`єкту пропорційно до питомої ваги сумарної загальної площі всіх об`єктів нерухомості: (сума податку окремого об`єкта) х (питома вага об`єкта), у разі, якщо фізична особа є власником нерухомого майна протягом року, (сума податку окремого об`єкта) х (питома вага об`єкта))/12 (місяців) х (кількість місяців володіння об`єктом житлової нерухомості, у разі, якщо фізична особа є власником нерухомого майна протягом декількох місяців.
Крім того, під час винесення вищевказаних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом не враховано, що об`єкти нерухомого майна, на які податковим органом здійснено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, перебувають у спільній сумісній власності.
У відповідності до вимоги п.п. «б» п. 266.1.2 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.
В розумінні підпункту 266.2.1. пункту 266.2. статті 266 об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст. 61 Сімейного кодексу України).
Оскільки, ОСОБА_1 перебуває у шлюбі, то нерухоме майно, є об`єктом спільної сумісної власності її та чоловіка та не поділений в натурі.
При цьому співвласники не визначали ОСОБА_1 як платника податку за увесь об`єкт спільної власності.
Позивач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення рішення, порушив вимоги підпункту 266.1.2. «б» пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, згідно якої визначено, що якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, виключно за наявності згоди інших співвласників.
Враховуючи вищевикладені обставини, спірні податкові повідомлення-рішення податкового органу підлягають скасуванню через висновок про суттєвий неправильний розрахунок Позивачем суми податкового зобов`язання
Також ГУ ДПС в Дніпропетровській області при нарахуванні податку не враховано ставку податку, яка визначена рішенням Дніпровської міської ради VІІІ скликання від 26.05.2021 №10/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» внесено зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста», зі змінами, виклавши додатки 1, 2 у новій редакції.
Щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у період дії військового стану, відповідач зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 69.22 пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово положення статті 266 ПК України застосовуються з урахуванням таких особливостей, зокрема за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Вказана норма ПК України набрала чинності 05.04.2022.
Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації.
Відповідно до приписів пп. 266.7.1 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюються контролюючим органом за місцем податкової адреси /місцем реєстрації/ власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Втім, незважаючи на вказані обставини, відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення без врахування прийнятих законодавчих змін, в результаті чого протиправно визначив позивачу податкове зобов`язання за 2021- 2022 податковий (звітній) рік.
У відповіді на відзив яка надійшла від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області через систему «Електронний суд», позивач просить врахувати, що у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
02.07.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання, в якому він просить прийняти уточнюючу позовну заяву.
Позивач за первісним позовом просить врахувати, що при поданні позовної заяви зазначив податкові повідомлення-рішення з описками в їх номерах та подав уточнюючу позовну заяву із правильними номерами податкових повідомлень-рішень.
08.07.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.
Відповідач за зустрічним позовом просить відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог, посилаючись на наступне.
Для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 і 2022 рік Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були використані рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №12/27 і від 26.05.2021 №10/7.
Оскільки на праві власності ОСОБА_2 належать різні типи об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), а також на виконання вимог норм податкового законодавства, при розрахунку податку на нерухоме майно до ОСОБА_1 не було застосовано податкову пільгу, передбачену підп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, оскільки загальна площа об`єктів нерухомого майна, які перебували у власності позивача на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень перевищувала п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України .
ОСОБА_1 безпідставно посилається на підп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, не надавши докази пошкодження або знищення належних йому об`єктів нерухомого майна у 2021, 2022 роках у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Для звільнення у 2021, 2022 роках особи від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості відсутні законні підстави.
Згідно інформації, що наявна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно саме позивач є власником об`єктів нерухомості, за якими були винесені оскаржувані ППР та відсутні відомості про спільну сумісну власність з дружиною ОСОБА_1
09.07.2024 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Відповідач за первісним позовом підтримує свою правову позицію, наводячи доводи, які ідентичні викладеним у відзиві на позовну заяву.
09.07.2024 оголошено перерву у підготовчому засіданні у зв`язку з клопотанням про залишення зустрічного позову без розгляду. Збільшено підготовче провадження на 30 днів. Підготовче засідання призначено на 16.07.2024 р. об 13:30 год.
10.07.2024 через систему «Електронний суд» від позивача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.
ОСОБА_1 наполягає на своїй правовій позиції.
16.07.2027 підготовче засідання перенесено на 30.07.2024 на 14:00 год.
30.07.2024 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи на 10.09.2024 р. об 11:00 год.
10.09.2024 судом ухвалено повернутись до стадії підготовчого провадження, та призначено підготовче засідання на 01.10.2024 року об 14:00
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом Дніпровську міську раду.
На виконання ухвали суду Дніпровською міською радою 19.09.2024 надано копії рішень Дніпровської міської ради від 06.12.2017 № 12/27; від 26.05.2021 № 10/7, на підставі яких було обчислено ОСОБА_1 розмір податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
20.09.2024 від Дніпровської міської ради надійшли пояснення по справі.
Третя особа підтримує доводи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
01.10.2024 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляду справи по суті на 29.10.2024 об 11:20.
29.10.2024 у зв`язку з неявкою позивача за зустрічним позовом, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, вислухавши учасників справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )- відповідач, як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
В інтегрованих картках платника податку податковий борг відповідача обліковується у сумі 1035720,48 грн., а саме:
1.заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 249025,50 грн. згідно:
2.Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 786694,98 грн. згідно:
Заборгованість у сумі 411439,08 грн., яка виникла згідно ППР 2016, 2017, 2018, 2019 років (правомірність нарахування розглянуто у справі №160/9258/20) з урахуванням погашення податкового боргу у сумі 0,68 грн. загальна сума 411438,40 грн.;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 у справі №160/9258/20 адміністративний позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №160/9258/20 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 січня 2021 року у справі № 160/9258/20 скасовано. В задоволенні позову відмовлено.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, правомірність податкових повідомлень-рішень 2016, 2017, 2018 і 2019 років підтверджена у справі № 160/9258/20 і не доказується при розгляді у справі №160/13724/24.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України по ОСОБА_1 була сформована податкова вимога (форма «Ф») № 0-0436 від 12.04.2023 на загальну суму 511974,33 грн.

Вказана податкова вимога була направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №477, натомість була повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податку, якому надіслано (вручено) податкову вимогу сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, такого платника податку, що виникла після надіслання (вручення) податкової вимоги. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

Відповідачем не надано до суду належних доказів сплати податкового боргу у добровільному порядку.

В свою чергу ОСОБА_1 у зустрічному позові оскаржує податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: 2-0463 від 18.11.2022; 2-0463 від 18.11.2022; 2-0463 від 18.11.2022; 2-0463 від 18.11.2022; 2-0463 від 18.11.2022; 2-0463 від 18.11.2022; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 22-0463 від 18.11.2022; 0-0462 від 19.04.2023; - 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; 0-0462 від 19.04.2023; - 0-0462 від 19.04.2023 за періоди 2022-2023 роки на загальну суму 1035720,48 грн., з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що не отримував відповідного розрахунку суми податку із зазначенням об`єкту нерухомого майна, за яким здійснено цей розрахунок.

Під час винесення спірних податкових повідомлень-рішень податковим органом не враховано, що об`єкти нерухомого майна, на які податковим органом здійснено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, перебувають у спільній сумісній власності і виходячи з норм Сімейного кодексу України належить ОСОБА_1 і його дружині. Співвласники не визначали ОСОБА_1 платником податку всього об`єкту спільної власності.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України.

За вимогами підпункту 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. (підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України зобов`язано платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пунктів 87.1 та 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом-повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

Податкова вимога була направлена ОСОБА_1 за місцем обліку платника податків: АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, в даному випадку контролюючим органом дотримано положення п. 42.2 ст. 42 ПК України.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 31.01.2024 у справі №260/2683/21 законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулася.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За правилами, визначеними п. 60.6 ст. 60 ПК України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Відповідно до підп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.

За приписами підп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 41.4. ст. 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підп. 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Особою відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - є така фізична особа (підп. 97.4.3. п. 97.4 п. 97 ПК України).

Суд також вважає необхідним вказати щодо строків звернення позивача із позовною заявою.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пп.52-2 п.52 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України на період з 18.03.2020р. по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. за №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» на всій території України з 12.03.2020 року установлено карантин. В подальшому дія карантину рішеннями Уряду України періодично продовжувалася.

Дія пункту 52-2 підрозділу 10розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України зупинялася на період дії воєнного, надзвичайного стану відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-IX(далі Закон №2120-IX), який набрав чинності 17.03.2022 року.

Законом №2120-IX запроваджувалася альтернативна норма щодо зупинення перебігу строків п.102.9. ст. 102 Податкового кодексу України, згідно якої на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В подальшому прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року №2260-IX (далі Закон №2260-IX), що набрав законної сили 27.05.2022 року та яким п.102.9. ст. 102 Податкового кодексу України доповнено словами «крім випадків, передбачених цим Кодексом» та змінено редакцію пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, виклавши його наступним чином: для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім виключень, які не стосуються стягнення податкового боргу за рішенням суду.

Відповідно, з набранням 27.05.2022 року чинності Законом №2260-IX діяло загальне правило п.102.9. ст. 102 Податкового кодексу України про зупинення перебігу строків згідно Податкового кодексу України, з якого могли передбачатися виключення, та пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, який фактично повторював загальне правило та визначав відповідні конкретні виключення з нього, які не стосувалися перебігу строку звернення до суду контролюючим органом з позовом про стягнення податкового боргу.

Проте, 01.08.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 року №3219-IX(далі Закон №3219-IX), яким п.102.9. ст. 102 Податкового кодексу України виключено, а редакцію пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено наступним чином:

Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім виключень, які не стосуються стягнення податкового боргу за рішенням суду.

Отже, з 02.08.2023 року остаточно скасовано зупинення строків звернення до суду з цим позовом, яке було запроваджено в зв`язку з дією правового режиму воєнного стану.

При цьому згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27.06.2023 року №651відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно, в період з 18.03.2020 року (згідно Закону №533-IX від 17.03.2020 року та наступними змінами Закону №591-IX) по 16.03.2022 року строк звернення до суду з цим позовом було зупинено в зв`язку з дією карантину, згідно пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України

Закон №2120-IX з 17.03.2022 зупинив дію цих положень, які в подальшому 30.06.2023 року втратили юридичну силу в зв`язку з закінченням самого карантину, з цієї дати зупинення строку звернення до суду з цим позовом передбачалося п. 102.9. ст. 102 та пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Отже, з 17.03.2022 року до 01.08.2023 року зупинення перебігу строку для звернення з цим позовом передбачалося в зв`язку з дією правового режиму воєнного стану. Але з 01.08.2023 року набрав чинність Закон №3219-IX, який скасував п.102.9. ст. 102 Податкового кодексу України, а пп. 69.9. п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України змінив, фактично визначивши 01.08.2023 року останнім днем зупинення строку, в зв`язку з чим з 02.08.2023 року перебіг строку відновився.

Вищевикладене свідчить, що зупинення строку діяло з 18.03.2020 року по 01.08.2023 року.

Зупинення перебігу позовної давності означає - що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу що минув до його зупинення.

За правовою позицією Великої палати Верховного суду у постанові від 29.06.2021р. у справі № 904/3405/19 зупинення перебігу позовної давності має тимчасовий характер, коли до її строку не зараховується час існування визначених законодавством обставин, за наявності яких цей строк не спливає.

У зустрічній позовній заяві платник податків стверджує про неправильний розрахунок загальної площі всіх об`єктів нерухомості, спростовуючи таке твердження суд зазначає наступне.

За приписами підп. 266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктами оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України ( підп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 ПК України).

Положеннями підп. 266.10.1 п.266.10 ст. 266 ПК України встановлено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення рішення.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

За правилами підп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомлено, що для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на 2021 рік було використано рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 №12/27 та для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на 2022 рік рішення Дніпровської міської ради від 26.05.2021 №10/7.

Загальна площа кожного з об`єктів житлової/нежитлової нерухомості визначена на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підп. 266.6.1 ст. 266 ПК України).

Відповідно до підп. 266.4.1 п.266.4 ст. 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

На підставі пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/

об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи -платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Розрахунки за оскаржуваними податковим повідомленнями-рішеннями за податком на нерухоме майно наведені у зведених таблицях , в яких зазначені : типи об`єктів оподаткування, період володіння об`єктами, загальна площа об`єктів нерухомості, розмір частки у праві власності, пільги (за наявності), розмір ставки податку, питома вага площі об`єктів оподаткування, сумарна загальна площа об`єктів оподаткування або їх часток.

Відповідно до підп. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту.

На праві власності ОСОБА_1 належать різні типи об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток).

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, загальна площа об`єктів нерухомого майна, які перебували у власності ОСОБА_1 на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, перевищувала п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПКУ (180 кв.м.*5 =900 кв.м).

ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві посилається на пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України , якими визначено особливості застосування положення статті 266 цього Кодексу у період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

- за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані па територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-ІХ, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102- IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період.

Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не містить інформації, що об`єкти нерухомого майна ОСОБА_1 у 2021-2022 роках визнавались пошкодженими або знищеними внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Не може бути підставою для скасування податкових повідомлень-рішень твердження ОСОБА_1 , що об`єкти оподаткування перебувають у спільній сумісній власності його і дружини, у зв`язку з чим податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, мав нараховуватись навпіл.

Частиною 1 ст. 61, ст. 63 Сімейного кодексу України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, на чиє ім`я зареєстровано право власності.

Підпунктом 266.1.2. п. 266.1. ст. 266 ПК України встановлено особливості визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб.

При розрахунку бази оподаткування на підставі п. 266.3. ст. 266 ПК України, що складається з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Як вбачається з Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомості, за якими були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про спільну сумісну власність ОСОБА_1 з дружиною.

Фізичні особи - співвласники житлової та/або нежитлової нерухомості, яка перебуває у їх спільній сумісній власності, але не поділена в натурі, можуть повідомити контролюючий орган про визначення за їх згодою платника податку на нерухомість та майно, звернувшись з письмовою заявою за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника житлової та/або нежитлової нерухомості.

Позивачем за зустрічним позовом не надано документів, які б свідчили про поділ спільної сумісної власності подружжя, а тому у податкового органу були відсутні підстави для застосування підп. б підп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України.

За встановлених обставин і наведених правових норм позивач за зустрічним позовом не довів протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Беручи до уваги , наявність податкового боргу за ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог про стягнення податкового боргу з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем у справі не понесені, а отже не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу з платника податків фізичної особи- задовольнити.

Стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 1035720,48 грн.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона