Справа № 751/6751/24
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/6751/24
Провадження №2-а/751/137/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря Шевченко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП в Чернігівській області, ДПП НП України, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №2632579, винесену поліцейським 1 взовду 2 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області капралом поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 18.07.2024 поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Ярощуком Я.О. була винесена постанова серії ЕНА № 2632579 про притягнення його до адміністративної відповідності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн за те, що він 18.07.2024 о 20 год у м. Чернігові по вул. Д.Самоквасова, 6 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 60 місяців Чернігівським районним судом Чернігівської області від 12.07.2023, чим порушив п. 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, тому що рухаючись на автомобілі, він був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки правила дорожнього руху не порушував. Ним було заявлено усне клопотання про залучення адвоката для захисту його прав, але воно не було розглянуто, тому було порушено його право на захист. Після перевірки документів та проходження тесту на алкогольне сп`яніння, зрозумівши, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не має, працівники поліції не починаючи розгляд справи, не роз`яснюючи права, винесли постанову. Таким чином дана справа не була розглянута відповідно до діючого законодавства.

Ухвалою судді від 02.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.09.2024 від представника відповідачів на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову повністю, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2632579 від 18.07.2024 залишити без змін. Зазначає, що позивач у позовній заяві не заперечує факту керування транспортним засобом будучи позбавленим права керування, але в якості виправдання зазначає, що не порушував ПДР. Поліцейські здійснювали відпрацювання виклику, який надійшов на лінію 102 стосовно можливого перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, що прямо узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Позивача було ознайомлено з правами, про що останній у п. 8 оскаржуваної постанови поставив власний підпис. Згідно чинного законодавства, до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Тому, поліцейський ОСОБА_2 під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА № 2632579 від 18.07.2024 діяв на підставі. В межах повноважень та у спосіб. Що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП (а.с. 17-39).

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2024 поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП Ярощуком Я.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2632579, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 18.07.2024 о 20 годині 11 хвилин у м. Чернігові по вул. Д.Самоквасова, 6, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Hyundai I30», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування тз строком на 60 місяців Чернігівським районним судом Чернігівської області від 12.07.2023, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ (а.с. 4, 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

У п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно п. 2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.07.2023, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 05.09.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова суду набрала законної сили 05.09.2023 (а.с. 31-32, 33-35).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відео реєстратор №472730, відео з відеореєстратора 70 mai, що є технічними засобами, за допомогою яких було здійснено відео фіксацію обставин справи.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, під час патрулювання екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «Hyundai I30», д.н.з. НОМЕР_1 , який було зупинено.

Факт керування вказаним транспортним засобом 18.07.2024 о 20 год 11 хв позивач не заперечує.

Таким чином, ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а тому працівниками поліції правомірно складено оскаржувану постанову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно копії електронного рапорту, 18.07.2024 о 19 год 48 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.07.2024 о 19 год 47 хв за адресою: м. Чернігів, вул. І.Мазепи, авто Субару синього кольору АІ 1385СМ водій п`яний, поїхав від БюсГарантії в сторону вул. Індустріальна. Заявник: ОСОБА_3 (а.с.26-27).

Таким чином, поліцейські здійснювали відпрацювання виклику, який надійшов на лінію 102 стосовно можливого вчинення адміністративного правопорушення, що прямо узгоджується з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому посилання позивача на безпідставність зупинки транспортного засобу не заслуговує на увагу.

Щодо доводів позивача про те, що поліцейський не забезпечив йому права на захист, суд зауважує, що до обов`язків поліцейського не належить надання позивачу юридичних консультацій чи забезпечення послугами адвоката. Вказана позиція висловлена Шостим ААС у справі № 743/84/23 (постанова від 19.06.2023 р.).

Водночас, позивач не вказав, яке саме з порушених прав на стадії винесення оскаржуваної постанови за відсутності захисника призвело до невідворотних наслідків, що виявились під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто таких, що безповоротно не можуть бути реалізовані під час розгляду справи по суті, незважаючи на можливість судового захисту таких прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, постанова серії ЕНА № 2632579 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з ч. 4 ст. 126 КУпАП, винесена поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Ярощуко Я.О. від 18.07.2024 ґрунтується на вимогах закону, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

На підставі викладеного, Конституції України, Закону України «Про дорожній рух України», Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 7, 126, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 72, 73, 76-78, 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складене 29.10.2024.

Суддя І.В. Яременко