Справа № 420/18125/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач-3), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.06.2024 просить :

визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 12.04.2024 року № 77 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 20.05.2024 року № 77;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.07.1978 по 14.02.1984 та з 01.03.1984 по 08.02.1989, а також періоди провадження підприємницької діяльності за 2001, 2004, 2012 роки та призначити пенсію за віком з дня виникнення права, а саме, починаючи з 23.02.2024 року;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 26.06.2024 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні без виклику представників сторін судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при досягненні 63 років ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про оформлення пенсії за віком, заява була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області. Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 12.04.2024 № 77 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу, не враховано до загального стажу періоди роботи згідно копії трудової книжки та довідки Департаменту архівної справи та діловодства від 13.08.2020 № 1816-С-11.1-21. Після отримання відмови в 3-х місячний строк, позивачка надала до управління додаткові документи.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.05.2024 № 77 позивачці було повторно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю стажу, не враховано до загального стажу періоди роботи фізичною особою - підприємцем в 2001 році, 2004 році та 2012 році.

У зв`язку з неправомірними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , а саме відмовою у врахуванні трудового стажу при призначенні пенсії, позивачка просить задовольнити позов. Вважає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії, позивачкою надано до пенсійного органу копію трудової книжки НОМЕР_1 , яка була видана Трестом громадського харчування Малиновського району. Крім того, надала архівні довідки Департаменту архівної справи та діловодства від 13.08.20 № 1816-С-11.1-21 та від 03.05.2024 № 1146-С-11.1-21 про те, що оскільки Трестом громадського харчування Малиновського району м. Одеси, документи на зберігання передані не в повному обсязі, підтвердження заробітної плати було надано за період з червня 1988 року по лютий 1989 року (включно). Згідно копії трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 15.07.1978, трудова діяльність складала: з 15.07.1978 по 14.02.1984 - Центральний оптово-роздрібний магазин "Оптика" №7; з 01.03.1984 - ресторан Центрального аеропорту Треста громадського харчування Малиновського району; з 01.06.1988 - присвоєна кваліфікація повара ІІІ-го розряду в кафе "Ятрань" об`єднання №1. Відповідно до архівної довідки, виданої Департаментом архівної справи та діловодства від 13.08.2020, ОСОБА_1 працювала в кафе "Сонячне" об`єднання № 1 Треста громадського харчування Малиновського району. Згідно наявних в архіві даних, нарахування заробітної плати провадилось з червня 1988 року по лютий 1989 року за 26 та 8 робочих днів відповідно. Згідно довідки Департаменту архівної справи та діловодства від 03.05.2024 № 1146-С-11.1-21 документи з кадрових питань кафе "Сонячне" об`єднання № 1 Треста громадського харчування Малиновського району, передані на зберігання не в повному обсязі. В той же час, неможливість підтвердити певні обставини з підстав відсутності документів в архіві та відсутність у позивачки можливості надати відповідні довідки не має позбавляти права на отримання пенсії, та на врахування управлінням періодів роботи з 15.07. 1978 по 14.02.1984 - Центральний оптово-роздрібний магазин "Оптика" №7 та з 01.03.1984 по 08.02.1989 в Тресті громадського харчування Малиновського району м. Одеси, є безпідставними.

Позивачка надала свідоцтво про державну реєстрацію як фізична особа-підприємець серія НОМЕР_3 , на підтвердження реєстрації з 11.04.2001, номер запису 2 02951. На підтвердження сплати страхових внесків надано Патент АИ № 022939 за 2001 рік та Патент АД № 023416 за 2002 рік. ГУ ПФУ 2001 рік не було зараховано до страхового стажу, однак 2002 рік враховано до страхового стажу в повному обсязі. Також, до управління ПФУ позивачка надавала податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2004-2008 роки. Зараховано до страхового стажу 2005-2008 роки, а 2004 рік лишився не врахованим. Згідно листа Головного управління ДПС в Одеській області від 15.03.2024 № 9618/6/15-32-24-07-10 підтверджується, що заборгованості по сплаті внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає, а саме, що в 2002 - 2012 роках позивачка була на спрощеній системі оподаткування (2001 рік - загальна система оподаткування) та сплачувала необхідні податки.

Щодо неврахування до загального трудового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю, а саме 2001 рік, 2004 рік та 2012 рік, то до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). Згідно з п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків . Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта .

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

10.07.2024 до суду надав відзив відповідач-1 (ГУ ПФУ в Одеській області), в якому проти позову заперечує. Зазначає, що страховий стаж обчислений за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу до вимог чинного законодавства, який становить 12 років 04 місяців 23 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №1816-С-11.1-21 від 13.08.2020, оскільки довідка видана на підставі відомостей по нарахуванню заробітної плати. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було правомірно прийнято рішення № 77 від 20.05.2024року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Головне управління діяло виключно в межах своїх повноважень, керуючись законами України, як того вимагає ст. 19 Конституції України, а отже відсутні підстави для визнання дій Головного управління протиправними. Відповідач-1 заперечує щодо стягнення на користь позивача суми судових витрат, оскільки незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. Згідно із ч. І ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на:виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області (відповідач-2) надало відзив на позовну заяву 29.08.224, в якому не погоджується з поданою позовною заявою і просить звернути увагу на наступні обставини справи, які мають істотне значення для вирішення спору по суті. 05.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Заява позивачки про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішенням № 77 від 20.05.2024 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком. На час звернення позивачки до ПФУ для призначення пенсії за віком вона повинна була мати страховий стаж від 21 до 31 років. Періоди трудової діяльності позивачки були зараховані до страхового стажу на підставі наданих до заяви про призначення пенсії документів та інформації що міститься в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до наданих документів страховий стаж позивачки становить 12 років 04 місяці 23 дні, страховий стаж для визначення права на пенсію складає 14 років 08 місяців 12 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком згідно норм статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До заяви про призначення пенсії позивачем надано копію трудової книжки, що унеможливлює зарахування періодів роботи на її підставі. Для підтвердження трудового стажу надано архівні довідки № 1816-С-11.1-21 від 13.08.2020, №1146- С-11.1-21 від 03.05.2024, видані Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради. Так як довідки видані на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, вони потребують проведення перевірки достовірності даних зазначених в ній.

З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 15.07.1978 по 14.02.1984 та з 01.03.1984 по 08.02.1989 до страхового стажу.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності, відповідач-2 вказує, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-Ш "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" було внесено зміни до розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, відповідно до яких згідно підпункту 1 пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також фіксованого податку:з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Тобто, законодавець імперативно встановив, що для визначення права на призначення пенсії період здійснення підприємницької діяльності з 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж тільки за умови сплати страхових внесків. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами та доповненнями), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Згідно листа Головного управління ДПС в Одеській області № 9618/6/15-32-24-07-10 від 15.03.2024, доданого до позовної заяви, ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в ГУ ДПС в Одеській області як фізична особа-підприємець з 11.04.2001 по 15.03.2012. В 2001 році перебувала на загальній системі оподаткування, відомості про сплачені суми за цей період відсутні, з 2002 по 2012 - на спрощеній системі (єдиний податок). Позивачка, як особа, що здійснює підприємницьку діяльність. зобов`язана подавати звітність, на підставі якої формуються дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу в системі персоніфікованого обліку. Доказів сплати страхових внесків протягом 2001 року, коли особа перебувала на загальній системі оподаткування, позивачем не надано. Отже, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу, періоду провадження підприємницької діяльності з 11.04.2001 по 31.12.2004, та з 01.01.2012 по 15.03.2012.

05.07.2024 до суду надійшов відзив від ГУ ПФУ в Харківській області (відповідач-3), в якому проти позову заперечує, вважає, що рішення № 77 від 12.04.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком прийнято правомірно, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За результатами розгляду документів, доданих позивачкою до заяви про призначення пенсії , до загального стажу не зараховано період згідно довідки №1816-С-11.1-21 від 13.08.2020, так як довідка видана на підставі відомостей по нарахуванню заробітної плати (довідка про заробітну плату відсутня). Не взято до уваги копію трудової книжки, так як документи про стаж та заробітну плату подаються в оригіналах. Інших документів на підтвердження періодів роботи позивачем не надано. Відповідач-3 вказує, що стаж для визначення права на пенсію згідно п.3-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " становить 12 років 08 місяців 12 днів . У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 - від 21 до 31 років. Також, у разі відсутності, починаючи з 01 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2026 року по грудень 2026 року - від 15 до 23 років. За наданими документами та відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення складав 10 років 04 місяці 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає у м. Одеса, звернулась до Головного управління ПФУ в одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, розгляд документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом "екстериторіальності".

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №77 від 12.04.2024 відмовлено позивачці щодо призначення пенсії за віком . Вказано, що пунктом 2 статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 років. У разі відсутності необхідного страхового стажу право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу - від 15 років.

Страховий стаж особи на дату звернення становить 10 років 4 міс. 23 дні. До страхового стажу включено період 05.10.1982 - 16.09.1988 (5 роки 11 міс. 12 днів) догляд за дитиною до 3-х років, 01.01.2005 - 31.03.2005 (3 місяці), 01.07.2005-30.06.2010 (2 роки 8 міс. 11 днів), з 01.07.2010 по 31.12.2011 (1 рік 6 міс.) - приватний підприємець.

В рішення також вказано, що стаж для визначення права на пенсію згідно п.3-1 Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " становить 12 років 08 місяців 12 днів.

У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 - від 21 до 31 років.

Також, у разі відсутності, починаючи з 01 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2026 року по грудень 2026 року - від 15 до 23 років.

Згідно наданих документів до загального страхового стажу роботи не зараховано період згідно довідки №1816-0-11.1-21 від 13.08.2020 (в кафе "Солнечное" обьединения № 1 общественного питания Малиновского района (мовою оригіналу) з червня 1988 р. за 26 робочих днів по лютий 1989р. за 8 робочих днів), так як довідка видана на підставі відомостей по нарахуванню заробітної плати (довідка про заробітну плату відсутня). Відповідачем-3 не взято до уваги копію трудової книжки, так як документи про стаж та заробітну плату подаються в оригіналах.

Після отримання відмови в 3-х місячний строк, позивачка надала додаткові документи.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.05.2024 № 77 позивачці і було повторно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю стажу.

Відповідач-2 вказав, що страховий стаж особи становить 12 років 4 місяці 23 дні, страховий стаж для визначення права на пенсію складає14 років 8 місяців 12 днів. Пунктом 2 ст. 26 Закону Україну "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 роки мають особи за. наявності страхового стажу з 01 січня 2024 року по 31грудня 2024 року - від 21 до 31 років. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно довідки №1816-С-11.1-21 від 13.08.2020, оскільки довідка видана на підставі відомостей по нарахуванню заробітної плати. Довідка потребує перевірки.

До рішення доданий розрахунок страхового стажу, з якого вбачається, що відповідачем-2 зараховано до страхового стажу 12 років 4 місяці 23 дні наступні періоди:

05.10.1982 - 16.09.1988 (5 роки 11 міс. 12 днів) догляд за дитиною до 3-х років,

01.01.2002-31.12.2003 (2 роки),

01.01.2005 - 31.03.2005 (3 місяці),

01.07.2005 - 30.06.2010 (2 роки 8 міс. 11 днів),

01.07.2010 по 31.12.2011 (1 рік 6 міс.)

Вважаючи такі рішення органів ПФУ про відмову у призначенні пенсії протиправними, а свої права та інтереси порушеними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до вимог статті 11 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до ст. 44 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно ст. 45 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт).

Пунктом 4.2 Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних Реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами . Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується учасниками справи, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії.

ГУ ПФУ в Харківській області в рішенні про відмову в призначенні пенсії вказало, що страховий стаж позивачки становить 10 років 4 міс. 23 дні. До страхового стажу включено періоди: 05.10.1982 - 16.09.1988 (5 роки 11 міс. 12 днів) догляд за дитиною до 3-х років, 01.01.2005 - 31.03.2005 (3 місяці), 01.07.2005 - 30.06.2010 (2 роки 8 міс. 11 днів), з 01.07.2010 по 31.12.2011 (1 рік 6 міс.)

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області при розгляді заяви позивачки та додатково наданих документів до страхового стажу включив ще період 01.01.2002-31.12.2003 (2 роки) та зазначив , що страховий стаж позивачки склав 12 років 4 місяці 23 дні,. що також недостатньо для призначення пенсії, необхідний стаж становить 14 років 8 місяців 12 днів.

Отже, не зараховано до страхового стажу періоди роботи, на підтвердження яких позивачка надала наступні документи: копію трудової книжки НОМЕР_1 , архівні довідки Департаменту архівної справи та діловодства від 13.08.2020 № 1816-С-11.1-21 та від 03.05.2024 № 1146-С-11.1-21 про те, що оскільки Трестом громадського харчування Малиновського району м. Одеси, документи на зберігання передані не в повному обсязі, підтвердження заробітної плати було надано за період з червня 1988 року по лютий 1989 року (включно).

Суд розглянув надані документи, та дійшов висновку, що період роботи з 15.07. 1978 по 14.02.1984 - Центральний оптово-роздрібний магазин «Оптика» №7; з 01.03.1984 до червня 1988 р. - ресторан Центрального Аеропорту Треста громадського харчування Малиновського району; не підтверджуються належними доказами. Трудова книжка позивачкою не була надана ні до органів ПФУ, ані до суду.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі по тексту Порядок № 637) передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовим стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пункт 17 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Копія трудової книжки НОМЕР_2 не є належним доказом, оскільки завірена посадовою особою "ст.інспектором ОК К.П.Гарницькою", але неясно посадовою особою якого підприємства чи установи є ст. інспектор ОК. Крім того, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах. в установах та організаціях, затвердж. постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 із змінами та доповненнями, не передбачено видачу копії трудової книжки. При втраті трудової книжки адмністрація видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш з написом "Дублікат" в правому верхньому куті першої сторінки. Цей дублікат заповнюється за загальними правилами.

Крім того, період роботи з 15.07. 1978 по 14.02.1984 - Центральний оптово-роздрібний магазин «Оптика» №7 має суперчливі відомості, оскільки в копії трудової книжки вказано, що позивачка прийнята на посаду продавця відділу "Оптика № 6 . Документи з особового складу цих магазинів до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради не надходили.

Період роботи з 01.03.1984 до червня 1988 р. - ресторан Центрального аеропорту Треста громадського харчування Малиновського району також не підтверджений належними доказами, не надано довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик тощо.

Що стосується періоду роботи з червня 1988 року (26 робочих дня) по лютий 1989 року (за 8 робочих днів) відповідно поваром 3-розряду в кафе "Ятрань" об`єднання № 1 Треста громадського харчування Малиновського району, то відповідно до архівної довідки, виданої Департаментом архівної справи та діловодства від 13.08.2020 № 1816-С-11.1-21, ОСОБА_1 працювала в кафе "Сонячне" об`єднання № 1 Треста громадського харчування Малиновського району. Згідно наявних в архіві даних, нарахування заробітної плати провадилось з червня 1988 року по лютий 1989 року за 26 та 8 робочих днів відповідно. Згідно довідки Департаменту архівної справи та діловодства від 03.05.2024 № 1146-С-11.1-21 вказані розміри заробітної плати позивачки за цей період , та зазначено, що документи з кадрових питань кафе "Сонячне" об`єднання № 1 Треста громадського харчування Малиновського району, передані на зберігання не в повному обсязі.

В той же час, неможливість підтвердити певні обставини з підстав відсутності документів в архіві не має позбавляти права на отримання пенсії, не врахування органами ПФУ періодів роботи з з 01.06.1988 по 08.02.1989 в Тресті громадського харчування Малиновського району м. Одеси, є безпідставним. Посилання відповідачів, як на підставу неврахування архівної довідки, на вказівку в останній про те, що вона видана на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, та потребує проведення перевірки достовірності даних зазначених в ній, суд оцінює кртично, позаяк факт трудових відносин позивачки з "Трестом общественного питания Малиновского района" (мовою оригіналу) відповідачі не заперечують. Суд погоджується із твердженнями позивачки, що спірна довідка про заробітну плату не дає підстав для сумнівів й відповідає вимогам Порядку № 22-1.

Пунктом 38 Порядку №22-1 передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.

Як вже було зазначено вище, згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що пенсійний орган дійсно наділений повноваженнями щодо перевірки наданих документів, проте такі перевірки проводяться в разі необхідності, тобто в разі виникнення сумнівів обґрунтованості вказаних в довідках відомостей. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при призначенні/перерахунку пенсії особі.

Крім того, право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватися працівником, а тому на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Щодо неврахування до загального трудового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю, суд дійшов наступного.

Пунктом 4. Порядку № 637 встановлено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період зайняття позивачкою підприємницькою діяльністю врахований з 01.01.2002-31.12.2003 (2 роки), 01.01.2005 - 31.03.2005 (3 місяці), 01.07.2005 - 30.06.2010 (але тільки 2 роки 8 міс. 11 днів), з 01.07.2010 по 31.12.2011 (1 рік 6 міс.)

Позивачка стверджує, що займалась підприємницькою діяльністю з протягом періоду 11.04.2001 по 2011 включно. На підтвердження чого надала копію свідоцтва про державну реєстрацію як фізична особа-підприємець Серія НОМЕР_3 , на підтвердження реєстрації з 11.04.2001, номер запису 2 02951. На підтвердження сплати страхових внесків надано копію патенту НОМЕР_4 за 2001 рік та патенту НОМЕР_5 за 2002 рік.

Згідно Декрету КМУ від 26.12.1992 "Про прибутковий податок з громадян" громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку (далі - фіксований податок) шляхом придбання патенту. Особливості оподаткування суб`єктів малого підприємництва, які обрали спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, регламентовані Указом Президента України від 3.07.1998 р. N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва, статтею 6 якого передбачено, що суб`єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів зборів (обов`язкових платежів), як збору на обов`язкове соціальне страхування, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, внесків до Державного фонду сприяння зайнятості населення.

ГУ ПФУ період підприємницької діяльності позивачки в 2001 році не було зараховано до страхового стажу, хоч на зворотній стороні патенту вказано про сплату вартості патенту з 16.04.2001 по 15.07.2001, з 16.07.2001 по 15.10.2001, з 16.10.2001 по 15.01.2002, тобто за 8.5 місяців 2001 року.

Також, до управління ПФУ позивачка надавала податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2003 рік (1, 2 квартали), 2004 рік, 2005 рік (3, 4 квартали), 2006 рік, 2007, 2008 роки.

Натомість, до страхового стажу позивачки не був зарахований період 2004 рік, а за період 2005 - 1 півріччя 2010 року зараховано тільки 2 роки 8 місяців 11 днів.

П. 3-1 розділу ХV Перехідних положень Закону № 1058 встановлює: "До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску)."

Отже, для зарахування до страхового стажу періодів здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування за 2001 рік, 2004 рік, 2005р. - 1 півріччя 2010 року, 2012 рік, позивачка надала довідку ГУ ДПС в Одеській області від 15.03.2024 № 9618/6/15-32-24-07-10 про перебування позивачки на загальній системі оподаткування в 2001 році та на спрощеній системі оподаткування за цей період та розміри сплаченого єдиного податку, копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), за 1-4 квартали 2004 року, 2005 рік (3, 4 квартали), 2006 рік, 2007 рік, 2008 рік, що достатньо для підтвердження страхового стажу. Законодавчо визначеною умовою для врахування періоду трудової діяльності особи, яка в проміжок часу з 2000 по 2017 рік займалася підприємництвом, для його страхового стажу є сам лише факт сплати ним страхових внесків, незалежно від їх розміру.

На підставі викладеного суд вважає, що в рішеннях Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 12.04.2024 № 77 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.05.2024 року № 77, відповідачами не обгрунтовано періоди підприємницької діяльності, які не зараховані до страхового стажу з посиланням на конкретні нормативно-правові акти та надані позивачкою документи.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути обґрунтованими, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а також відповідати принципу правової визначеності.

Оскаржувані рішення не є правомірними та обґрунтованими, не окреслюють при цьому обставин та доказів, мотивів та підстав, які мали вирішальне значення для їх прийняття та не сформульовані з достатньою чіткістю. В даній справі відсутні докази, які б свідчили про відсутність можливості у суб`єктіввладних повноважень прийняти обґрунтоваі та законні рішення у формі, передбаченій чинним законодавством.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 12.04.2024 року № 77 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.05.2024 року № 77.

Щодо обраного способу захисту порушених прав в контексті застосування дискреційних повноважень відповідачів, суд зважає на таке.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії після надання додаткових документів розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та за результатом її розгляду саме цей орган прийняв спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати стаж є саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яке за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивачки та прийняло останнє за датою рішення. Натомість, ГУ ПФУ в Одеській області не здійснювало розгляд заяви позивачки, не приймало рішення про відмову у призначення пенсії за віком , а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо зарахування стажу за заявою позивачки. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ в Одеській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання. Отже, позовні вимоги до нього заявлені безпідставно.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Отже, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивачки. За наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим. У цій же справі відповідач-2, відмовляючи позивачці у призначенні пенсії, не надав оцінку відомостям, наявним в наданих документах позивачки, не зазначено причини неврахування повністю до страхового стажу періодів підприємницької діяльності, в той час як суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зроблено передчасний висновок щодо тривалості страхового стажу відповідно до Закону № 1058, належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд присуджує витрати по сплаті судового збору позивачу за рахунок відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.04.2024 року № 77 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.05.2024 року № 77 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 від 05.04.2024 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА