Справа № 520/29376/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 листопада 2024 року № 520/29376/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сидоренко Кристини Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 64442951 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 24 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.10.2024 позивачем отримано запит про встановлення даних Управління державної казначейської служби в Основ`янському районі м. Харкова від 10.10.2024 № 02-11-06/652 щодо виконання постанови від 08.10.2024 ВП №64442951 про стягнення з позивача на користь відповідача виконавчого збору в розмірі 24000,00 грн. До вказаного запиту додано копію постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сидоренко К.О. від 08.10.2024 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. у виконавчому провадженні №64442951 з виконання виконавчого листа №520/11775/2020 виданого 28.12.2020 Харківським окружним адміністративним судом, згідно якого військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.05.2015 по 08.09.2016. Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки з постанови головного державного виконавця Сидоренка К.О. від 08.10.2024 та даних АСВП вбачається, що виконавче провадження №64442951 відкрито ще 16.02.2021, отже оскаржуване рішення прийнято не у строки та не у спосіб передбачений чинним законодавством України, а тому є таким, що підлягає скасуванню. Крім того, позивач вважає, що відповідач всупереч нормам чинного законодавства України не зупинив виконавче провадження №64442951, а натомість порушуючи приписи Закону України Про виконавче провадження прийняв оскаржуване рішення від 08.10.2024 року про стягнення виконавчого збору. Також, зазначив, що прийняття відповідачем оскаржуваної постанови тягне за собою безпідставні витрати позивача, які не передбачені кошторисом на поточний рік, оскільки позивач є бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету України.

Ухвалою суду від 28.10.2024 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк на звернення до суду з даною позовною заявою та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку ст. 287 КАС України.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив, в якому зазначив, що дійсно постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №64442951 винесена не у строк, передбачений законом, однак дана обставина не свідчить про її протиправність та не може слугувати підставою для її скасування, адже порушення строку прийняття рішення державним виконавцем не повинно звільняти боржника від сплати виконавчого збору встановленої державою складової процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання виконати рішення самостійно до відкриття виконавчого провадження. Також зазначив, що оскільки рішення, що підлягає примусовому виконанню, стосується нарахування та виплатити грошового забезпечення фізичній особі, виконавчі дії за таким провадженням зупиненню не підлягають. Окрім того, зазначив, що згідно частини другої статті 6 Закон України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, які в силу положень частини четвертої цієї статті не є органами примусового виконання, а отже пред`явлення виконавчого документа до таких органів не може вважатися виконавчою дією.

Представники сторін надали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, враховуючи клопотання сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку, що справа має бути розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

На виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №64442951 з примусового виконання виконавчого листа №520/11775/2020, виданого 28.12.2020 Харківським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11.05.2015 по 08.09.2016. Боржником за виконавчим провадженням є Військова частина НОМЕР_1 .

Так, за заявою представника стягувача ОСОБА_1 від 09.02.2021, поданою до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове виконання виконавчого листа №520/11775/2020, виданого 28.12.2020 Харківським окружним адміністративним судом, державним виконавцем Романом В.В. 16.02.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64442951, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.

19.04.2021 державним виконавцем Каспійцевим А.Д. винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

08.10.2024 державним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн, що відповідає чотирьом розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік".

Вказану постанову пред`явлено до Управління державної казначейської служби в Основ`янському районі м. Харкова для безспірного списання коштів з рахунків боржника згідно пунктів 24-34 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Позивач, вважаючи державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 64442951 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн. протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64442951.

У пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №64442951 стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 24000,00 грн.

08.10.2024 державним виконавцем Сидоренко К.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача також стягнуто виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що постанову про стягнення виконавчого збору винесено 08.10.2024, оскільки при відкритті виконавчого провадження не було винесено окремої постанови про стягнення виконавчого збору та у постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено реквізитів для стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн., що унеможливлює стягнення виконавчого збору з боржника органами казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Окрім того, у відзиві на позов відповідач визнає, що постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №64442951 винесена не у строк, передбачений законом.

З цього приводу, суд зазначає, що згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Суд зазначає, що спірні правовідносини щодо виконання судових рішень є публічно-правовими, у яких для відповідача, на відміну від приватно-правових відносин, діє принцип, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Водночас, норми яка б дозволяла державному виконавцю виносити постанову про стягнення виконавчого збору неодночасно з відкриттям виконавчого провадження а в процесі виконання рішення або ж повторно, Закон України Про виконавче провадження - не містить.

Отже, вказані відповідачем обставини не можуть бути правомірними підставами для винесення повторної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн., а також, не у строк, передбачений п. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд зауважує, що відповідно до указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів від 14.03.2022,18.04.2022, 17.05.2022, 12.08.2022 № 259/2022, № 133/2022, № 341/2022, № 573/2022 відповідно «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на території України починаючи з 24.02.2022 запроваджено режим воєнного стану, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями.

Національна гвардія України бере участь відповідно до Закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Згідно статті 6-1 даного Закону, з введенням воєнного стану Національна гвардія України для виконання завдань з оборони держави приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин (підрозділів), які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Відповідно до Закону України «Про Національну гвардію України» фінансування позивача здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансове та матеріально-технічне забезпечення військової частини здійснюється Головним управлінням Національної гвардії України в межах коштів, передбачених на зазначені цілі.

Крім того, з 24.02.2022 по теперішній час Військова частина НОМЕР_1 входить до складу Сил оборони держави та її особовий склад залучений до виконання бойових завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків «Лелас проти Хорватії», п. 74. Рішення Європейського суду з прав людини - це джерело права в національній правовій системі України.

Проте, вказані обставини не були враховані державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам умотивованості, а тому порушує права позивача.

Отже, з огляду на викладене, оскаржуване рішення прийнято не у строки та не у спосіб передбачений чинним законодавством України.

З цих підстав оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень належить скасувати.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 271, 272, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сидоренко Кристини Олексіївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню №64442951 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн.

Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61024, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 12, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Марини Лук`яненко