Справа № 752/18458/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/752/273/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Чирва Іван Олександрович в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 13.06.2024 серії АА №00020412, відповідно до якої 12.06.2024 o 21 год. 23 xв. за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., на транспортному засобі DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,643% (0,764 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначену постанову позивач не отримувала, а дізналася про її існування лише 13.08.2024, коли її представником було отримано відповідь на поданий адвокатський запит про наявність постанов відносно позивача.

Позивач, ознайомившись з оскаржуваною постановою щодо притягнення її до відповідальності за ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки транспортний засіб перебуває у користуванні іншої особи.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ТОВ «Констант інком логістік» з 04.01.2019 є власником транспортного засобу марки DAF модель CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 .

Директором ТОВ «Констант інком логістік» з 15.11.2021 є ОСОБА_1 .

На підставі договору оренди транспортного засобу від 01.04.2020 № НОМЕР_1 ТОВ «Констант інком логістік» передало у строкове користування за орендну плату ТОВ «Трансконтиненталь логістик» транспортний засіб DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 .

Строк оренди складає п`ять років з моменту передачі транспортного засобу орендарю за Актом приймання-передачі транспортного засобу.

ТОВ «Трансконтиненталь логістик» з метою реєстрації себе належним користувачем в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів та для підтвердження права керування транспортним засобом в Україні та за кордоном, а також для отримання будь-яких штрафів на свою адресу 27.04.2022 звернулось до Територіального сервісного центру №8044 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві з заявою для внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Того ж дня, ТОВ «Трансконтиненталь логістик» на підставі внесених відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів отримало відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 щодо транспортного марки DAF модель CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , яке дійсне до 26.06.2025, в якому зазначено, що ТОВ «Трансконтиненталь логістик» не є власником даного транспортного засобу, а є лише його належним користувачем.

Таким чином, дані про належного користувача транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , були внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Листом від 08.08.2024 вих. №550/8045 Територіальним сервісним центром МВС №8045 були підтверджено вищезазначені дані про ТОВ «Трансконтиненталь логістик» як належного користувача транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з НОМЕР_1 .

Просив:

поновити строк на звернення до суду;

скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 13.06.2024 серії АА №00020412 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. та справу закрити;

стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

20.09.2024 постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.10.2024 представник відповідача Риженко І.С. надала відзив на позовну заяву, в якому не погодилася з позовними вимогами та вважала їх необґрунтованими.

Зазначила, що оскаржувана постанова була направлена поштовим листом ТОВ «Констант інком логістік», оскільки адреса місця проживання позивача знаходиться у Донецькій області, який повернувся за закінченням терміну зберігання.

Позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим просила залишити позовну заяву без розгляду.

З наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у пункті «власність» зазначено, що ТОВ «Констант інком логістік», директором якого є позивач, є власником транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з НОМЕР_1 .

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті несе власник транспортного засобу.

У свідоцтві НОМЕР_5 від 27.04.2022 зазначено, що ТОВ «Трансконтиненталь логістик» не є власником транспортного засобу DAF CF 85.430 , д.н.з НОМЕР_1 .

Дане свідоцтво видане сервісним центром МВС як документ, що підтверджує право пересування транспортного засобу за кордоном, і не може слугувати належним доказом на підтвердження належного користувача транспортного засобу під час пересування дорогами України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.06.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.В. була винесена постанова серії АА №00020412 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 12.06.2024 о 21:23 год. за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WIM-8, зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,643 % (0,764 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Зафіксовано параметри транспортного засобу - 5 осей, навантаження на вісь 1 - 7800 кг, 2 - 14600 кг, 3 - 6750 кг, 4 - 6600 кг, 5 - 6600 кг, загальна маса - 42350 кг.

07.08.2024 представник позивача Чирва І.О. надіслав адвокатський запит до Державної служби України з безпеки на транспорті щодо надання інформації стосовно винесених постанов по справам про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України в період з 01.01.2024 по 07.08.2024 (крім постанови від 31.05.2024 серії АА №00020135).

13.08.2024 на електрону адресу представника позивача Чирви І.О. надійшла відповідь від Державної служби України з безпеки на транспорті стосовно надання інформації, яка була зазначена у адвокатському запиті останнього від 07.08.2024, а також постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії АА №00020412 від 13.06.2024, серії АА № 00020138 від 31.05.2024 та серії АА №00017273 від 20.02.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , є ТОВ «Констант інком логістік», що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Констант інком логістік» є ОСОБА_1 .

01.04.2020 між ТОВ «Констант інком логістік» та ТОВ «Трансконтиненталь логістик» було укладено договір оренди транспортного засобу № НОМЕР_1 , відповідно до якого ТОВ «Трансконтиненталь логістик» прийняло від ТОВ «Констант інком логістік» у строкове платне користування транспортний засіб DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказане також підтверджується Актом приймання-передачі транспортного засобу до договору оренди транспортного засобу № НОМЕР_1 від 01.04.2020.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до договору оренди транспортного засобу № НОМЕР_1 від 01.04.2020 строк оренди транспортного засобу складає п`ять років.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ТОВ «Трансконтиненталь логістик» не є власником транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 .

27.02.2022 Територіальним сервісним центром №8044 РСЦ ГСЦ МВС в. Києві ТОВ «Трансконтиненталь логістик» було видано свідоцтво про реєстрацію для поїздки за кордон серії НОМЕР_3 на автомобіль DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 .

27.04.2022 ТСЦ №8044 здійснило видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон (персона з правом користування ТОВ «Трансконтиненталь логістик»).

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11.02.2015 №103 зі змінами, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У силу вимог пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

За змістом частини другої статті 132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Суд зазначає про те, що позивачем не ставляться під сумнів висновки органу державного контролю щодо перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначено ст. 14-3 КУпАП.

Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу для автоматизованого обліку передбачена Порядком про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року № 1145.

Згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (діла - ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779, до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вуличнодорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до п. 4 Розділу вищезазначеного Порядку внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

Відповідно до підпункту 4 п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року № 1145, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно пунктів 15, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Порядок № 1388) вбачається, що всі дії щодо проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах; - за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

У відповідності до п. 3 Порядку №1145, підставою для внесення до Реєстру

відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів

(фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

У разі відсутності даних про належного користувача транспортного засобу адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах) несе фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Отже, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Частиною другою статті 14-1 КУпАП визначено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Частиною 1 ст. 14-3 КУпАП встанволено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Стаття 279-7 КУпАП передбачає звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Так, ч. 1 ст. 279-7 КУпАП регламентовано, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

В даному випадку спірним є питання про визначення суб`єкта відповідальності за правопорушення, предбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Транспортний засіб DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «Констант інком логістік», що не заперечується позивачем.

Оцінивши надані докази, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортного засобу в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів є правом, а не обов`язком власника транспортного засобу або особи, якій передано транспортний засіб у користування, отже, не реалізація зазначеного права не звільняє особу від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.07.2023 у справі № 560/514/22: «ані Порядком № 1197, ані абз. 4 п. 16 Порядку № 1371 прямо не передбачено обов`язок власника транспортного засобу внести до Реєстру відомості про належного користувача».

Разом з тим, невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача транспортного засобу, призводить до визначення відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 лише зазначено, що ТОВ «Трансконтиненталь логістик» не є власником транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 . Інших відомостей про право користування зазначене свідоцтво не містить.

Надані позивачем листи Територіального сервісного центру МВС №8045 від 08.08.2024 №550/8045 та Головного сервісного центру МВС від 08.08.2024 ТСЦ №8044 також не містять інформації, що ТОВ «Трансконтиненталь логістик» є належним користувачем транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , про що внесена відповідна інформація про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів .

Вищезазначені відповіді містять інформацію, що було здійснено видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон.

Також позивачем суду не надано доказів, що належний користувач звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідальність за вчинене правопорушення має нести керівник юридичної особи ТОВ «Констант інком логістік», яке є власником транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 , як керівник юридичної особи, яка є власником транспортного засобу DAF CF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , є особою, відповідальною за вчинення адміністративного правопорушення в розумінні ст. 14-3 КУпАП, а тому саме ОСОБА_1 , має бути притягнуто до відповідальності.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2статті 74 КАС України).

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Щодо вимоги позивача поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Позивач зазначає, що про оскаржувані постанови дізналася лише 13.08.2024 при отриманні на електрону поштуїї представника відповіді на адвокатський запит від Державної служби України з питань безпеки разом з оскаржуваною постановою.

Відповідно до матеріалів справи та наданим відповідачем списком поштових відправлень та поштового конверту, оскаржувана постанова була надіслана на адресу місцезнаходження ТОВ «Констант інком логістік», оскільки позивач зареєстрована на тимчасово окупованій території України, однак повернулася до відправника з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Зазначені доводи свідчить про поважність пропуску строку позивачем для звернення до суду з цим позовом, а тому суд вважає можливим пропущений позивачем строк поновити.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 122, 139, 229, 241-247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом, визнавши причини його пропуску поважними.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з питань безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9, .

Суддя Ж. І. Кордюкова