Справа № 420/22364/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонскій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана засобами поштового зв`язку 12.07.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо визначення стажу судді у розмірі 18 (вісімнадцять) років 02 (два) місяці 1 (один) день судді у відставці ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначити ОСОБА_1 стаж судді станом на 12 червня 2024 року у розмірі 21 (двадцять один) рік 04 (чотири) місяці 13 (тринадцять) днів з виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52 (п`ятдесят два) відсотки місячної суддівської винагороди працюючого судді з 13 червня 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 21 (двадцять один) рік 04 (чотири) місяці 13 (тринадцять) днів в розмірі 52 (п`ятдесят два) відсотки місячної суддівської винагороди працюючого судді з 13 червня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання (у разі наявності таких на час набуття рішення суду законної сили);

стягнути на її користь судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1211,20грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача;

справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються підстав і предмету позову; зобов`язано позивача надати суду засвідчені копії сторінок її паспорту громадянина України. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що указом Президента України від 31 січня 2006 року № 79/2006 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Новотроїцького районного суду Херсонської області строком на п`ять років. Постановою Верховної Ради України від З лютого 2011 року № 2990-УІ обрана суддею Новотроїцького районного суду Херсонської області безстроково. Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2011 року № 3784-УІ обрана суддею апеляційного суду Херсонської області. Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 переведена на роботу на посаді судді Херсонського апеляційного суду. Рішенням Вищої ради правосуддя № 1705/0/15-24 від 4 червня 2024 року її звільнено з посади судді Херсонського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. 24 червня 2024 року позивачем подано до органів Пенсійного фонду України заяву з пакетом необхідних документів для призначення та виплати довічного утримання судді у відставці. Після ознайомлення з електронною пенсійною справою позивач довідалась, що при призначенні довічного грошового утримання у рішенні відповідача №80 від 03.07.2024 року, в порушення ч. 2 ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, не зараховано до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Відповідачем у рішенні № 80 від 03.07.2024 року зазначено тривалість стажу ; страховий стаж (повний) - 29 років, 7 місяців, 20 днів; страховий стаж до 01.01.2004 - 10 років, 0 місяців, 24 дні; страховий стаж після 01.01.2004 - 19 років, 6 місяців, 26 днів; в тому числі: судді 18 років, 2 місяці, 1 день. Та визначено загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 50%. Нарахування їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу на посаді судді 18 років 2 місяці 1 день здійснено з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки згідно розрахунку стажу роботи судці, який дає право на відставку, на момент прийняття рішення Вищою радою правосуддя №1705/0/15-24 від 4 червня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Херсонського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку її стаж роботи на посаді судді складав 21 рік 4 місяці 3 дні, з яких 18 років 4 місяці 3 дні - робота на посаді судді судів України та 3 роки стаж роботи в галузі права, вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, в редакції закону чинного на дату призначення на посаду судді.

08.08.2024 року ГУПФ України в Херсонській області подало суду копії документів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що 24 червня 2024 року позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус судів від 02.06.2016 №1402. З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій. Екстериторіальність передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України». На виконання вимог п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 р. №22-1 (далі Порядок 22-1), заяву Позивачки щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з доданими документами було відскановано та за принципом екстериторіальності, визначено структурний підрозділ органу, яке приймало відповідне рішення про призначення або перерахунок пенсії. Отже, відповідно до принципу екстериторіальності, заяву позивачки від 24.06.2024 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Так, за результатами розгляду заяви прийнято рішення №80 від 01.07.2024 про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. З огляду на зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправних дій щодо позивачки не допущено, оскільки жодних рішень стосовно заяви ОСОБА_1 , відповідачем не приймалось. Відповідно до принципу екстериторіальності розгляду заяв, рішення щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці

із розрахунку 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за №80 від 01.07.2024 приймалось ГУПФ України в Донецькій області. Управління переконане, що під час прийняття оскаржуваного рішення, ГУПФ в Донецькій області, насамперед, керувалось нормами чинного законодавства України, у зв`язку з чим прийняте рішення є правомірним та законним. Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , стаж роботи позивачки на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 18 років 02 місяці 1 день, а саме: з 31.01.2006 по 19.10.2011 - суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області; з 20.10.2011 по 01.10.2018 - суддя Апеляційного суду Херсонської області; з 02.10.2018 по 12.06.2024 - суддя Херсонського апеляційного суду. Позивач не погоджується з відсотковим розміром грошового утримання та вважає, що відсоток має бути розраховано з урахуванням суддівського стажу 21 рік 04 місяці 13 днів у розмірі 52 %. Із зазначеною вимогою Управління категорично не погоджується. При обчисленні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, має враховуватись лише саж роботи на посаді судді. Таким чином, з огляду на положення ст.116 Закону №1402, стаж роботи судді передбачений ст.137 Закону №1402 лише дає право судді подати заяву про відставку. У зв`язку з тим, що стаж роботи позивача на посаді судді становить повних 18 років, у органів Пенсійного фонду України відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку суддівського стажу у 21 рік. Отже вимога позивачки у встановлені їй відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52% є безпідставною та законодавчо необґрунтованою.

В додатки до відзиву надано копії матеріалів пенсійної справи позивача.

09.09.2024 року позивач подала докази на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Суд відхиляє клопотання відповідача про залучення до участі у справі другого відповідача - ГУПФ в Донецькій області, оскільки будь-які докази прийняття саме цим органом ПФУ рішення (а.с.22) стосовно позивача до відзиву на позов не надано. Натомість, з протоколу (розпорядження) від 01.07.2024 року вбачається, що органом ПФУ, який призначав позивачу щомісячне грошове утримання, є Херсонське об`єднане управління ПФУ (а.с.6-7).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач безперервно працювала на посаді судді з 31.01.2006 року по 12.06.2024 року, тобто її стаж роботи безпосередньо на посаді судді становить 18 років 2 місяці 1 день.

04.06.2024 року Вищою радою правосуддя було прийнято рішення № 170510/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Херсонського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» (а.с. 8-9).

У цьому рішенні зазначено, згідно з інформацією, яку на запит члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 надав Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди, ОСОБА_1 навчалась у Харківському державному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди «Правознавство» (з 1 жовтня 1997 року до 15 червня 2000 року) на заочному факультеті. Отже, половина строку навчання не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає судді ОСОБА_1 право на відставку. Крім того, з матеріалів, доданих до заяви судді про відставку, установлено, що з 18 серпня 2003 року до 23 червня 2004 року ОСОБА_1 навчалася за денною формою на факультеті підготовки професійних суддів Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста-магістра. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 9901/778/13 право бути рекомендованим на посаду судді має особа, яка в разі відповідності іншим вимогам здобула освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст». Отже, наявність або відсутність у судді освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» не впливає на можливість призначення його на посаду судді, тому навчання за денною формою на факультеті підготовки професійних суддів Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та здобуття кваліфікації юриста-магістра не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає судді ОСОБА_1 право на відставку. ОСОБА_1 має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права після здобуття вищої юридичної освіти, а саме на посаді заступника начальника Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області начальника відділу державної виконавчої служби (3 8 жовтня 2001 року до 29 серпня 2003 року) та на посаді помічника судді Новотроїцького районного суду Херсонської області (з 6 вересня 2004 року до 30 січня 2006 року). За результатами розгляду доданих до заяви документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, а саме: актів про призначення, обрання на посаду судді, копій паспорта, трудової книжки, диплома, довідки про роботу на посаді судді, встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягають зарахуванню: робота на посаді судді 18 років 4 місяці 3 дні; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) в галузі права, необхідний для призначення на посаду судді, 3 роки. Загальний стаж роботи судді Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, станом на дату ухвалення Вищою радою правосуддя цього рішення становить 21 рік 4 місяці 3 дні. (а.с.8-9).

13.06.2024 року Херсонським апеляційним судом було відраховано ОСОБА_1 зі штату Херсонського апеляційного у зв`язку із звільненням з посади судді цього ж суду відставку (а.с.38 зворот-39).

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 ., складеного Херсонським апеляційним судом, до цього стажу включені місце роботи та посади:

1. Заступник начальника Новотроїцького районного управління юстиції-начальник відділу державної виконавчої служби, дата зарахування 25.01.2002 року, дата звільнення 29.08.2023 року, тривалість стажу: 01 рік 07 місяців 05 днів.

2. Помічник судді Новотроїцького районного суду Херсонської області, дата зарахування 06.09.2004 року, дата звільнення 30.01.2006 року, тривалість стажу: 01 рік 04 місяці 25 днів.

3. Суддя Новотроїцького районного суду Херсонської області, дата зарахування 31.01.2004 року, дата звільнення 19.10.2011 року, тривалість стажу: 05 років 08 місяців 19 днів.

4. Суддя Апеляційного суду Херсонської області, дата зарахування 20.10.2011 року, дата звільнення 01.10.2018 року, тривалість стажу: 06 років 11 місяців 12 днів.

4. Суддя Херсонського апеляційного суду, дата зарахування 02.10.2018 року, дата звільнення 12.06.2024 року, тривалість стажу: 05 років 08 місяців 12 днів.

Всього 21 рік 04 місяці 13 днів (а.с.10).

24.06.2024 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. (а.с. 54).

03.07.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято рішення №80 про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про судоустрій і статусу суддів». У рішенні пенсійного органу зазначено, що страховий (повний) стаж позивачки становить 29 років 7 місяців 20 днів, в тому числі: судді 18 років 2 місяці 1 день; визначено її щомісячне довічне грошове утримання, виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (а.с. 6+7).

Не погоджуючись із розрахунком органом ПФУ стажу для обрахунку довічного грошового утримання судді у відставці, а також визначеним відсотком від суддівської винагороди судді, який враховується відповідачем при нарахуванні та виплаті довічного грошового утримання, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У силу статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII).

Згідно ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку.

Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Право позивачки на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці не заперечується ГУПФ України в Херсонській області, спірним є виключно питання обчислення стажу роботи на посаді судді та, як наслідок, визначення відсотку від суддівської винагороди (позивач вимагає перерахунку виходячи з 52% замість призначених 50% від суддівської винагороди).

Досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 року №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 року №10-рп/2013).

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Таким чином, наявне правове регулювання та правові висновки Конституційного Суду України доводять, що держава гарантує кожному судді, який йде у відставку належне щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого у свою чергу залежить зокрема від стажу судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Системний аналіз ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII «Про статус суддів» в редакції, чинній на дату призначення ОСОБА_1 на посаду судді, на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

З урахуванням зазначеного, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 року у справі № 308/6953/17 та від 30.01.2020 року у справі № 592/3694/17.

З рішення про призначення довічного утримання від 03.07.2024 року судом встановлено, що ОСОБА_1 обраховано стаж на посаді судді у загальному розмірі 18 років 2 місяці 1 день та визначено щомісячне довічне грошове утримання, виходячи з 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд встановив, що при призначенні позивачці з 13.06.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем до стажу роботи на посаді судді не було зараховано три роки стажу роботи в галузі права (фактичний стаж за юридичною спеціальністю) на день обрання на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом України від 15.12.1992 р. №2862-ХІІ «Про статус суддів».

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивачки слідує, що після здобуття вищої юридичної освіти, ОСОБА_1 працювала на посаді заступника начальника Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області начальника відділу державної виконавчої служби (3 8 жовтня 2001 року до 29 серпня 2003 року) та на посаді помічника судді Новотроїцького районного суду Херсонської області (з 6 вересня 2004 року до 30 січня 2006 року) (а.с.31-49 ).

Таким чином, суд приходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази доводять факт роботи позивача в галузі права перед призначенням на посаду судді в обсязі достатньому для призначення на посаду і цей факт відповідачем не заперечується.

Тому з урахуванням встановлених обставин та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 137, абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини першої статті 7 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII «Про статус суддів» в редакції, чинній станом на 06.04.1994 року, суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував позивачу період роботи на посаді заступника начальника Новотроїцького районного управління юстиції Херсонської області начальника відділу державної виконавчої служби (3 8 жовтня 2001 року до 29 серпня 2003 року) в галузі права перед призначенням на посаду судді до стажу, з якого вираховується розмір довічного утримання судді у відставці.

На дату призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку, регулювалось статтею 43 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" (зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 №4015-ХІІ "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів"), Указом Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Відповідно до ч.2 ст.137 Закону № 1402-VIII (в редакції, чинній з 05.08.2018 року) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 року № 2447-VIII "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19. Зокрема, у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. Водночас при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частин першої та другої статті 137 Закону №1402-VIII як стаж, який зараховується додатково. У випадку зайняття посади судді без проведення конкурсних процедур стаж роботи (професійної діяльності), передбачений частиною другою статті 137 цього Закону, визначається на момент призначення на посаду судді вперше, а у випадку призначення на посаду судді за результатами конкурсу - зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом для участі у конкурсі та надає право для призначення на цю посаду за його результатами.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Частина 2 статті 137 Закону № 1402-VIII прийнята на покращення соціального захисту суддів як висококваліфікованих фахівців та підвищення їх соціального захисту і передбачає додаткову можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а не альтернативну можливість вибору стажу, адже в абзаці 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, а також в державних органах колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управлінь, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Пунктом 3 цього Порядку №283 було передбачено, що до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.

Згідно з пунктом 4 Порядку №283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.11.2018 у справі №819/1550/16, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

У силу абзацу третього пункту 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Частиною третьою статті 127 Конституції України (у редакції, чинній на дату призначення позивачки на посаду судді) визначалось, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка призначена на посаду судді з 31.01.2006 року, а звільнена у зв`язку з виходом у відставку - рішенням Вищої ради правосуддя від 04.06.2024 року.

Таким чином, призначення позивача на посаду судді відбувалось за нормами Закону №2862-ХІІ, а звільнення у відставку - за нормами Закону №1402-VIII.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі №580/6051/20 сформулював правову позицію, відповідно до якої усі без винятку судді, незалежно від того, чи вийшли вони у відставку відповідно до Закону №2453-VI, або вийшли чи вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII, мають однакові за змістом та обсягом, єдині конституційно-правовий статус і гарантії незалежності, рівні правові можливості, у тому числі, щодо реалізації ними права на відставку та отримання довічного грошового утримання у належному розмірі, зокрема, із збільшенням розміру щомісячного довічного грошового утримання на два відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, як це встановлено частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII.

З огляду на вказане до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посаді судді, належить враховувати період роботи ОСОБА_1 на посаді помічника судді Новотроївського районного суду Херсонської області, що становить 01 рік 04 місяці 25 днів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд робить висновок, що відповідачем невірно розраховано спеціальний стаж роботи позивача як судді для обчислення відсотку грошового утримання від суддівської винагороди та протиправно не зараховано періоди роботи в галузі права (01 рік 07 місяців 05 днів) та період роботи на посаді помічника судді Новотроївського районного суду Херсонської області (01 рік 04 місяці 25 днів).

Таким чином, з урахуванням висновків суду, загальний стаж роботи позивача, з якого має обраховуватися щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, становить 21 рік 04 місяці 13 днів.

В зв`язку з цим, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці виходячи із стажу судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання, становить 52% від суддівської винагороди працюючого судді, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 2% (1 повний рік * 2%) - за кожен повний рік на посаді судді понад 20 років.

За таких обставин, ГУПФ України в Херсонській області при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% від суддівської винагороди діяло не на підставах, що визначені Конституцією та законами України шляхом прийняття рішення №80.

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 3 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення/припинення повноважень судді Конституційного Суду України, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відраховано зі штату Херсонського апеляційного суду 12.06.2024 року, а також те, що із заявою до пенсійного органу вона звернулася 24.06.2024 року, то з урахуванням вимог законодавства України, розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці пенсійним органом має бути здійснено саме з 13.06.2024 року виходячи з 52% суддівської винагороди працюючого судді.

Викладеним вище спростовуються аргументи ГУПФ України в Херсонській області, викладені у відзиві на позовну заяву.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , а саме:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо визначення стажу судді у розмірі 18 (вісімнадцять) років 02 (два) місяці 1 (один) день судді у відставці ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначити ОСОБА_1 стаж судді станом на 12 червня 2024 року у розмірі 21 (двадцять один) рік 04 (чотири) місяці 13 (тринадцять) днів з виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52 (п`ятдесят два) відсотки місячної суддівської винагороди працюючого судді з 13 червня 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 21 (двадцять один) рік 04 (чотири) місяці 13 (тринадцять) днів в розмірі 52 (п`ятдесят два) відсотки місячної суддівської винагороди працюючого судді з 13 червня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20грн., ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо визначення стажу судді у розмірі 18 (вісімнадцять) років 02 (два) місяці 1 (один) день судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначити ОСОБА_1 стаж судді станом на 12 червня 2024 року у розмірі 21 (двадцять один) рік 04 (чотири) місяці 13 (тринадцять) днів з виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52 (п`ятдесят два) відсотки місячної суддівської винагороди працюючого судді з 13 червня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 21 (двадцять один) рік 04 (чотири) місяці 13 (тринадцять) днів в розмірі 52 (п`ятдесят два) відсотки місячної суддівської винагороди працюючого судді з 13 червня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (; адреса: вул. Валентини Крицак, буд. 6, м.Херсон, 73036)

Суддя М.М. Аракелян