Справа № 560/2432/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2432/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

05 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію по інвалідності з дня встановлення ІІІ групи інвалідності, з 01.09.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.12.2023 №07.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди з 29.11.1997 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 11.09.1998, з 01.07.2000 по 20.08.2010.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.12.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 5 років 8 місяців 4 дні за необхідних 10 років.

Суд першої інстанції дійшов до хибного висновку щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу періодів:

- роботи з 29.11.1997 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 11.09.1998 згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , дата заповнення 04.02.1996, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 (Інструкція №58), а саме: на титульній сторінці книжки наявне виправлення дати народження, яке не завірено належним чином. Недолік трудової книжки не є неістотним, оскільки записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.02.1996 взагалі не містять жодних підписів відповідальних осіб та печаток підприємства.

- проходження служби в органах УМВС з 01.07.2000 по 20.08.2010, згідно послужного списку та довідки № 345-9/1 від 04.12.2023, оскільки згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків, тоді як на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794, від 08.06.1998 № 832, починаючи з 01.07.2000 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку.

Також відповідач зауважив, що вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно з Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) з 20.12.2023 є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягають задоволенню.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , дата заповнення - 04.02.1996, позивач: 28.01.1996 - прийнятий в члени колгоспу "Зоря" с. Котелянка Полонського району, Хмельницької області; з 06.06.1996 по 28.11.1997 - служив в армії; 11.09.1998 - звільнений з членів колгоспу; 14.09.1998 - прийнятий на службу в органи внутрішніх справ; 20.08.2010 - звільнений з органів внутрішніх справ.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.11.2023 №263 позивач дійсно проходив військову службу в періоди: з 06.06.1996 по 28.11.1997 - строкова військова служба; з 03.03.2022 дотепер - військова служба по мобілізації.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №216633 позивачу з 01.09.2023 встановлена третя група інвалідності.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся з заявою від 20.12.2023 про призначення пенсії по інвалідності згідно із Законом №1058-IV.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 21.12.2023 №07 позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та у зв`язку з не виконанням вимог абзацу 2 пункту 2.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (Порядок № 22-1). Зазначено, що страховий стаж позивача становить 5 років 8 місяців 4 дні. До страхового стажу не зараховано:

- період трудової діяльності згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , дата заповнення 04.02.1996 року, оскільки записи до трудової книжки внесенні з порушенням п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58, а саме: на титульній сторінці книжки наявне виправлення дати народження, яке не завірено належним чином;

- періоди проходження служби в органах УМВС з 01.07.2000 по 20.08.2010 року, згідно послужного списку та довідки № 345-9/1 від 04.12.2023 року, оскільки згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків, тоді як на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794, від 08.06.1998 № 832, починаючи з 01.07.2000 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794). З урахуванням зазначених норм, персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.07.2000 є обов`язковим. За відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу у період після липня 2000 року до січня 2004 року, записи трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами. Для врахування даного періоду необхідно надати довідку про нараховані заявнику суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, передбаченої пунктом 2 Порядку зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), особам рядового і начальницького складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 770. Даною Постановою встановлено, що у разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб відомостей щодо грошового забезпечення страховий стаж зараховується на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення. У разі передачі справ до архівних установ довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески подаються військовою частиною чи органом, який сплачував грошове забезпечення, на підставі інформації з архівних установ. У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини чи органу, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення, довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески видаються правонаступниками або органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів.

У рішенні також зазначено, що до звернення про призначення пенсії по інвалідності не долучено виписку з акта огляду МСЕК, що направляється органам Пенсійного фонду України.

За даними пенсійної справи, до страхового стажу позивача зараховано періоди: з 01.01.1996 по 05.06.1996; з 06.06.1996 по 28.11.1997; з 01.01.1998 по 30.06.1998; з 14.09.1998 по 30.06.2000; з 04.03.2022 по 09.01.2023; з 10.01.2023 по 18.01.2023; з 19.01.2023 по 30.09.2023.

Позивач не погодився із вказаною відмовою, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача періоди з 29.11.1997 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 11.09.1998, з 01.07.2000 по 20.08.2010. З урахуванням вказаних періодів загальний страховий стаж позивача становить більше 10 років, що є достатнім для призначення йому пенсії по інвалідності. Належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 21.12.2023 №07, а також зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату позивачу пенсії по інвалідності згідно з Законом №1058-ІV.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 1 статті 32 Закону №1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років.

Встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії по інвалідності є те, що до страхового стажу не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 , дата заповнення 04.02.1996, оскільки на титульній сторінці книжки наявне виправлення дати народження, яке не завірено належним чином.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.4, 2.12 Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наявні у трудовій книжці записи є достатніми та належними, які дійсно підтверджують трудову діяльність позивача у спірний період. Відповідачі не надали суду жодних доказів, що відомості, які містяться в трудовій книжці колгоспника позивача, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку трудова книжка колгоспника позивача недійсною також не визнавалась.

Наявність на титульній сторінці трудової книжки виправлення дати народження, яке не завірено належним чином, не може мати негативних наслідків для позивача.

Також суду першої інстанції обґрунтовано відхилені доводи відповідачів про те, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду з 01.07.2000 по 20.08.2010, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків.

У постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №423/757/17 зауважив, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи до страхового стажу через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №607/4451/16-а викладено правову позицію, згідно якої сама по собі відсутність записів у трудовій книжці чи відсутність індивідуальних відомостей про застраховану особу (сплату страхових внесків в ПФУ) не може бути достатнім та належним доказом підтвердження відсутності трудових відносин.

Тому наявні підстави для зарахування періодів трудової діяльності згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 до страхового стажу позивача.

Посилання в рішенні від 21.12.2023 №07 на те, що до звернення про призначення пенсії по інвалідності не долучено виписку з акта огляду МСЕК, спростовується розпискою-повідомленням згідно якої позивач додав до заяви від 20.12.2023 виписку з акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності №216633 від 04.10.2023.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що відповідач визнає наявність у позивача страхового стажу 5 років 08 місяців 4 дні, а з урахуванням періодів з 29.11.1997 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 11.09.1998, з 01.07.2000 по 20.08.2010, страховий стаж позивача становить більше 10 років, що є достатнім для призначення йому пенсії по інвалідності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що для належного захисту порушених прав позивача, у межах спірних правовідносин необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.12.2023 №07, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди з 29.11.1997 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 11.09.1998, з 01.07.2000 по 20.08.2010, та призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.12.2023.

Колегія суддів не вбачає у зобов`язанні відповідача вчинити вказані дії втручання в дискреційні повноваження відповідача, з урахуванням наступного.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії та умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені Законом №1058-ІV.

Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.