Справа № 160/25424/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_1 до Марганецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Марганецький ліцей №7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
23.09.2024 керівник Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави, через систему "Електронний Суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Марганецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Марганецький ліцей №7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області, з вимогами:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем протягом тривалого часу не вчинено жодних дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів та проведення державної реєстрації права власності на будівлі та споруди Марганецького ліцею № 7, загальною площею 2965,9 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Долгова, 1, м. Марганець, Нікопольський район, Дніпропетровська область.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 25.09.2024 про відкриття провадження у справі в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду від 25.09.2024; правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Третій особі було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі засобами поштового зв`язку, яка ним отримана 04.10.2024, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; правом на подання пояснень на позов третя особа не скористався.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Марганецький ліцей № 7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ - 26509451) зареєстрована 18.02.2004, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно Статуту Марганецького ліцею № 7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області, затвердженого рішенням сесії Марганецької міської ради від 05.05.2022 за № 834-44-4/VIII, зазначений комунальний заклад освіти знаходиться в комунальній власності Марганецької міської ради.
Судом встановлено, що у фактичному користуванні Марганецького ліцею № 7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області перебувають будівлі та споруди загальною площею 2965,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого на запит суду 05.11.2024, відсутній запис про реєстрацію права власності на будівлі, споруди загальною площею 2965,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невчиненні дій з приводу оформлення правовстановлюючих документів на будівлі і споруди, що знаходяться у користуванні Марганецького ліцею № 7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області загальною площею 2965,9 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
До майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII «Про освіту» (далі Закон № 2145-VIII) належать нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо.
Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про повну загальну середню освіту» № 463-IX, правові засади володіння, користування і розпорядження майном закладів загальної середньої освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими актами законодавства..
Матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України від 11.07.2001 № 2628-ІІІ «Про дошкільну освіту» включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 2 ст. 80 Закону № 2145-VIII визначено, що порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
На підставі ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Згідно з п. а ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав є обов`язковою.
Частиною 1 ст. 5 Закону № 1952-IV встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Отже, речові права на нерухоме майно вказаного закладу освіти, зокрема, земельну ділянку та будівлі, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
17.10.2012 Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 802-р Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, яким зобов`язано органи виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебувають дошкільні, загальноосвітні навчальні заклади, здійснити протягом 2012 та 2013 років заходи, пов`язані з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені навчальні заклади.
Тому необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки та будівлі закладу освіти прямо передбачена вищевказаними нормами.
Статтею 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад, до яких належить розпоряджання землями територіальних громад.
Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України.
Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання регулювання земельних відносин.
Управління закладами освіти, які належать територіальним громадам відповідно до підп. 1 п. а ч. 1 ст. 32 Закону № 280/97-ВР належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
З аналізу викладених норм суд дійшов висновку, що управління об`єктами культури, у т.ч. прийняття рішень щодо оформлення речових прав на об`єкти комунальної власності є обов`язком відповідної ради.
Суд встановив, що Марганецький ліцей № 7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області (код ЄДРПОУ - 26509451) зареєстрована 18.02.2004, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно Статуту Марганецького ліцею № 7 Марганецької міської ради Дніпропетровської області, затвердженого рішенням сесії Марганецької міської ради від 05.05.2022 за № 834-44-4/VIII, зазначений комунальний заклад освіти знаходиться в комунальній власності Марганецької міської ради, що також підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте відомості про реєстрацію речових прав за відповідачем відсутні.
Отже, з огляду на визначену Законом № 1952-IV обов`язкову реєстрацію речових прав та надані відповідачу Законом № 280/97-ВР повноваження, його бездіяльність щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та будівлі закладу освіти є протиправною, що, зважаючи на цільове призначення об`єкту освіти, порушує права його користувачів на безпечні умови функціонування і розвитку.
Захист прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави згідно зі ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Про прокуратуру відносяться до мети здійснення функцій прокуратури України.
Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (п. 1 ч. 6 ст. 23 вказаного Закону).
Зважаючи, що саме відповідач допустив спірну бездіяльність, суд дійшов висновку, що у цьому випадку порушені саме державні інтереси, і прокурор на підставі наведеної норми звернувся в суд обґрунтовано.
Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Зважаючи на вказане підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 листопада 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков