Справа № 127/21994/24
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/188/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Шмигори О.В.,

представника позивача Курнаєвої О.З.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора поліції ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседи Дмитра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора поліції ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседи Д.С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.06.2024 року інспектором поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседою Д.С., відносно нього було складено постанову ГВА №215684 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Позивач стверджує, що він не скоював ніякого правопорушення і не порушував режим тиші. На момент, коли його зупинив працівник поліції у нього в руках не було ні колонок, ні гучномовця, ні навіть телефону. Він мовчки переходив дорогу. На думку позивача, працівник поліції без будь-яких законних підстав схопив його за руку і перевів через дорогу у тому напрямку в якому позивач рухався, і почав шарпати за рукав. Позивачу не зрозуміло за що саме його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову серії ГВА №215684 від 21.06.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Ухвалою суду від 10.07.2024 року у справі №127/21994/24 було відкрито провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2024 року було задоволено клопотання позивача та витребувано з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за постановою ГВА №215684 за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

06.08.2024 року до суду, на виконання вимог ухвали від 17.07.2024 року, надійшли копії матеріалів та копія постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГВА №215684 від 21.06.2024 року, а також СД диск з відеозаписом події.

Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що матеріалами справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП, які були надані на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, не доведено вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. З відеозапису події вбачається відсутність у ОСОБА_2 звуковідтворюючої апаратури (портативної блютуз-колонки, мікрофона тощо), увімкненої голосно музики на телефоні. Блютуз-колонка була у інших учасників події, які, після зауваження працівників поліції, її вимкнули. Доказів щодо вимірювання рівня шуму, який, відповідно до вимог чинного законодавства, є шкідливим та таким, що порушує встановлені нормативи, відповідачем суду не надано. Тому, на думку представника позивача, фактично ніякого правопорушення, на момент спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 , не вбачається. Працівник поліції не вмикав відеофіксацію з самого початку спілкування з ОСОБА_2 , оскільки не вважав це за потрібне, а тому ніякого правопорушення не було. Працівник поліції, на вимогу ОСОБА_2 , не представився, натомість вимагав у ОСОБА_2 документи, що посвідчують особу. Згодом до ОСОБА_2 , як вважає його представник, незаконно було застосовано заходи примусу та надягнуто кайданки. Крім того, працівниками поліції дії ОСОБА_2 були кваліфіковані з посиланням на ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», яка втратили чинність з жовтня 2023 року. Таким чином, представник позивача переконана, що постанова серії ГВА №215684 від 21.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечив. Додатково суду пояснив, що ним 21.06.2024 року під час пішого патрулювання, спільно з капітаном поліції ОСОБА_3 в м.Вінниця по вул. Грушевського, біля будинку №54, було надано допомогу в зібранні інформації по кримінальній справі по факту грабіжу у закладі швидкого харчування. Близько 23 год. 20 хв. зі сторони площі Європейської в їх напрямку, на відстані 50 60 метрів, була помічена компанія осіб, які через портативну колонку на максимальній гучності слухали російські пісні та співали їх, чим порушували ст. 182 КУпАП, зокрема ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», відповідно до вимог якої забороняється у нічний час, із двадцять другої до восьмої години в громадських місцях гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою тощо. На законну вимогу негайно припинити правопорушення один із компанії, а саме гр. ОСОБА_2 , який гучно співав російські пісні (гурт «Король і шут»), перебуваючи на проїзній частині та маючи ознаки алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно відносно працівників поліції. Інші учасники з цієї компанії на зауваження припинити правопорушення - відреагували адекватно, а саме вибачились та повідомили, що більше так чинити не будуть. Працівники поліції мали намір зробити учасникам правопорушення усне попередження щодо неправомірності їх дій та розраховували на їх припинення всіма учасниками. Проте, на законну вимогу залишити проїзну частину ОСОБА_2 не реагував, чим наражав себе та оточуючих на небезпеку. Тому, до ОСОБА_2 було застосовано захід примусу, а саме шляхом утримання за руку, він був супроводжений на тротуар з метою припинення протиправних дій. Тому, саме з цього моменту працівником поліції було увімкнено відеозапис події, оскільки ОСОБА_2 агресивно відреагував на зауваження поліцейського щодо припинення правопорушення. На вимогу ОСОБА_2 , працівником поліції було надано службове посвідчення для ознайомлення та повідомлено службове звання, посада та прізвище, ім`я та по батькові. Проте, він продовжував ігнорувати законні вимоги щодо пред`явлення документів, які посвідчують його особу, поводив себе агресивно, голосно та зневажливо спілкувався з працівниками поліції. ОСОБА_2 було повідомлено, що в його діях вбачаються ознаки порушення ст. 185 КУпАП, а саме злісна непокора законній вимозі працівника поліції, і що його буде доставлено до відділку поліції для встановлення особи, припинення правопорушення, складання адміністративних матеріалів, на що ОСОБА_2 почав поводити себе ще агресивніше, почав відходити та намагався втекти. Тому, працівниками поліції, згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», було застосовано до ОСОБА_2 спеціальний засіб кайданки. За вказаною подією було викликано екіпаж «ліра 40» для доставлення гр. ОСОБА_2 до «Центру терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» для проходження медичного огляду на стан сп`яніння та доставлення до ВРУП ГУНП для встановлення особи, припинення правопорушення та складання адміністративних матеріалів. При цьому, ОСОБА_2 було надано безоплатну вторинну правову допомогу та роз`яснено його процесуальні права. Після складання адміністративних матеріалів та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП ОСОБА_2 було спрямовано за місцем проживання.

З огляду на викладене, відповідач просив у задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши повно і всебічно всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з постанови серії ГВА №215684 від 21.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 21.06.2024 року о 23 год. 25 хв. у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 гучно співав та слухав музику гучно, чим створював шум, який проникав у житлові приміщення, що заборонено з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., чим порушив ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». При цьому гр. ОСОБА_4 перебував у п`яному вигляді, мав хитку ходу та неохайний вигляд та не чітку мову. Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 182 КУпАП та на ОСОБА_4 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255,00 грн.

Вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення ГВА №215684 від 21.06.2024 року складена ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, позивач просить її скасувати.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, ухваленого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Також згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 2 частини 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку, зокрема якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачено, що порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і накладення штрафу на посадових осіб та громадян - суб`єктів господарської діяльності - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справ (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стосовно відеозапису, який міститься у матеріалах справи, наданого відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах КАС ВС від 08.11.2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018 року по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Як встановлено судом з відеозапису, ним зафіксовано обставини спілкування інспектора поліції з ОСОБА_2 щодо ознак адміністративного правопорушення в діях останнього, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 182 КУпАП. На вимогу ОСОБА_2 , працівником поліції було надано службове посвідчення для ознайомлення та повідомлено службове звання, посада та прізвище, ім`я та по батькові. Також інспектором поліції ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседою Д.С. було повідомлено ОСОБА_2 про наявність ознак в діях останнього адміністративних правопорушень відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 178, ст. 185 КУпАП, зокрема, поява у громадському місці у п`яному вигляді та злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського надати документи, що посвідчують особу та припинити правопорушення, оскільки він продовжував голосно у пізню пору доби (о 23 год. 18 хв.) сперечатися з працівниками поліції щодо події правопорушення, ігнорував вимогу працівника поліції пред`явити документи для встановлення його особи, не виконував вимогу про залишення проїзної частини та впручався намаганням забрати його з проїзної частини, зрештою намагався втекти, що призвело до застосування заходів примусу передбачених ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали, а також матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Представник позивача стверджує, що працівниками поліції не було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова була винесена неправомірно, оскільки підставою для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення є зазначення нормативного акту, який втратив чинність і не може бути застосований для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Слід зазначити, що Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» втратив чинність, у зв`язку з введенням в дію з 01.10.2023 року Закону України «Про систему громадського здоров`я» №2573-IX від 06.09.2022 року.

Відтак, суд дійшов переконання, що під час розгляду справи, знайшло своє підтвердження посилання представника позивача на не правильне застосування відповідачем норм матеріального права при кваліфікації дій ОСОБА_2 , зокрема, за ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», який втратив чинність з 01.10.2023 року. Тобто станом на дату події (21.06.2024 року) Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» не діяв.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 , що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення ГВА №215684 від 21.06.2024 року є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ГВА №215684 від 21.06.2024 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.182 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 182, 251, 256, 268, 280, 283-284, 287, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 8, 9, 11, 72-77, 139, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 272, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора поліції ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседи Дмитра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову ГВА №215684 від 21.06.2024 року інспектора поліції ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседи Дмитра Сергійовича по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 182 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: інспектор поліції ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Беседа Дмитро Сергійович, службова адреса: 21018, м.Вінниця, вул. Пирогова, 4.

Суддя: