Справа № 280/8576/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Справа № 280/8576/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ»

до Тернопільської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024;

2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по даній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Заявлена позивачем митна вартість товару, згідно з ч. 10 ст. 58 МК України, включає вартість товару згідно рахунків та вартість витрат на транспортування (фрахтування) товарів до місця ввезення на митну територію України, інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було. Разом з митною декларацією позивачем був наданий пакет необхідних та додаткових документів, проте через електронну систему декларанту надійшло повідомлення митниці про те, що надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, у зв`язку з чим були витребувані додаткові документи. Після надання відповідних документів відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024, відповідно до яких митна вартість товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості (резервний метод). Позивач вважає, що позивач надав усі документи, які дозволяють чітко визначити митну вартість за основним (першим) методом без жодних суперечностей та неузгодженостей у числових значеннях контрактної вартості товарів. Стверджує, що відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого Товариством товару та протиправність оскаржуваних рішень. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

27.09.2024 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що під час здійснення митного контролю за МД № 24UA86U4 від 28.05.2024 та № 24UA50U5 від 04.06.2024 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності. Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Вказує, що митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронними повідомленнями вимоги на надання додаткових документів, але позивачем повідомлено митницю про те, що інші додаткові документи у 10-денний термін надаватись не будуть, у зв`язку з чим просив здійснити митне оформлення за наявними документами. За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024, у гр. 33 яких зазначено «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товару прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16.09.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою від 09.30.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Тернопільської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

17.09.2021 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (покупець) уклало з компанією LISHUI YEKAI GARDEN MACHINERY CO., LTD (продавець) зовнішньоекономічний контракт № YEK-1-2021-1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

На виконання вказаного зовнішньоекономічного контракту, відповідно до Специфікації №14 від 18.10.2023, рахунків-фактур від 26.02.2024 №YEKAI-1 та від 26.02.2024 №YEKAI-2, коносаментів №YJHYCK24030812 від 30.03.2024 та № YJHYCK24040096 від 03.04.2024 було здійснено поставку ТОВ «ТД «АМТ» товарів (частини до ручного садового інструменту) двома товарними партіями.

28.05.2024 позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію (по тексту МД) типу ІМ40ДЕ № 24UA86U4, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «частини до ручного садового інструменту з вмонтованим бензиновим двигуном внутрішнього згоряння: котушка з ліскою тримерна / шпуля тримерна, що являється робочим органом ручної мотокоси, призначена для розміщення всередині та регулювання робочої довжини ріжучого волосіння в напівавтоматичному режимі».

До даної митної декларації, як встановлено із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист № б/н від 26.02.2024;

- рахунок-фактура (інвойс) № YEKAI-1 від 26.02.2024;

- коносамент № YJHYCK24030812 від 30.03.2024;

- автотранспортна накладна № UA-2205-1AMT від 22.05.2024;

- декларація про походження товару № YEKAI-1 від 26.02.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 24-PBT-4838-2 від 24.05.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару заявка № 2202-Б від 26.02.2024;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 14 від 18.10.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 2/2 від 18.04.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № YEK-1-2021-1 від 17.09.2021;

- договір (контракт) про перевезення № 1092022 від 01.09.2022.

28.05.2024 митницею направлено повідомлення декларанту наступного змісту: «Прошу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи (виписку з рахунку про розрахунок з постачальником та проплату за попередні партії товарів), що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні(перевізні) документи; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.».

Листом вих. №001-28/05 від 28.05.2024 товариство додатково надало митниці: прайс-лист виробника від 29.09.2023; комерційну пропозицію виробника від 09.10.2023.

04.06.2024 позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію (по тексту МД) типу ІМ40ДЕ № 24UA50U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «частини до ручного садового інструменту з вмонтованим бензиновим двигуном внутрішнього згоряння: котушка з ліскою тримерна, що являється робочим органом ручної мотокоси, призначена для розміщення всередині та регулювання робочої довжини ріжучого волосіння в напівавтоматичному режимі».

До даної митної декларації, як встановлено із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист № б/н від 26.02.2024;

- рахунок-фактура (інвойс) № YEKAI-2 від 26.02.2024;

- коносамент № YJHYCK24040096 від 03.04.2024;

- автотранспортна накладна № UA-2805-1AMT від 28.05.2024;

- декларація про походження товару № YEKAI-2 від 26.02.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 24-PBT-4845-2 від 28.05.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару заявка № 2204-Б від 26.02.2024;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 14 від 18.10.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 2/2 від 18.04.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № YEK-1-2021-1 від 17.09.2021;

- договір (контракт) про перевезення № 1092022 від 01.09.2022.

04.06.2024 митницею направлено повідомлення декларанту наступного змісту: «Прошу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-VI Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи (виписку з рахунку про розрахунок з постачальником та проплату за попередні партії товарів), що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні(перевізні) документи; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.».

Листом вих. №001-04/06 від 04.06.2024 товариство додатково надало митниці: прайс-лист виробника від 29.09.2023; комерційну пропозицію виробника від 09.10.2023.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024.

Оформлення зазначеного вище товару декларантом було здійснено та випущено у вільний обіг за ЕМД № 24UA72U0 від 29.05.2024 та ЕМД № 24UA17U8 від 05.06.2024. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю, визначеною відповідачем відповідно розділу X МК України.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України (далі МК України), інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За нормами частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

За правилами частини шостої статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частинами першою-третьою, шостою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З урахуванням викладеного вище, очевидним є висновок, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 02.06.2022 у справі №460/2674/20.

Під час здійснення Тернопільською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом у митного органу виникли наступні сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару.

У рішенні про коригування митної вартості №UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 за МД №24UA86U4 від 28.05.2024 зазначено наступне: «Перевезення вантажу від порту призначення до митного кордону згідно CMR № UA-2205-1AMT від 22.05.2024 здійснювалося автомобільним видом транспорту перевізником PP «UKRTEXTRADING», проте декларантом не надано документів, що підтверджують комерційні відносини із даним перевізником та документів, які підтверджують надані цим перевізником послуги. Згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1092022 від 01.09.2022, та документа, що підтверджує вартість перевезення товару Заявка №2202-Б від 26.02.2024, вартість послуг вказано у валюті USD, згідно договору про перевезення № 1092022 від 01.09.2022, в пункті 4.5. валюта платежу EUR, що виникає сумнів щодо правильності нарахування транспортних витрат. Комерційна пропозиція від 09.10.2023, не може бути взята до уваги як джерело інформації щодо продажу товарів, оскільки зазначені в ній ціни на продукцію стосуються лише даної поставки. При заявлених умовах поставки FOB CN NINGBO транспортно-експедиторські послуги здійснювались на підставі договору транспортно-експедиторського обслуговування від 01.09.2022 № 1092022 (далі договір), укладеного між P&B Terminal LLC (експедитор), в особі директора Удодовського Олексія, та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (клієнт), в особі директора ОСОБА_1 . З урахуванням умов пункту 8.1. договору в розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» договору відсутній підпис уповноваженої особи компанії ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ», що може свідчити про недійсність такого договору. Виходячи з вище наведеного, в митного органу виникли сумніви щодо достовірності відомостей зазначених у товаро-супровідних документах та піддається сумніву їх справжність. Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.».

Також у рішенні про коригування митної вартості № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024 за МД №24UA50U5 від 04.06.2024 встановлено наступне: «Перевезення вантажу від порту призначення до митного кордону згідно CMR № UA-2805-1AMT здійснювалося автомобільним видом транспорту перевізником «VIK-AUTO PLUS», проте декларантом не надано документів, що підтверджують комерційні відносини із даним перевізником та документів, які підтверджують надані цим перевізником послуги, а також згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 24-PBT-4845-2 від 28.05.2024, та документа, що підтверджує вартість перевезення товару Заявка №2204-4від 26.02.2024, вартість послуг вказано у валюті USD, згідно договору про перевезення № 1092022 від 01.09.2022, в пункті 4.5. валюта платежу EUR, що виникає сумнів щодо правильності нарахування транспортних витрат. Комерційна пропозиція від 09.10.2023, не може бути взятий до уваги як джерело інформації щодо продажу товарів, оскільки зазначені в ньому ціни на продукцію стосуються лише даної поставки. При заявлених умовах поставки FOB CN NINGBO транспортно-експедиторські послуги здійснювались на підставі договору транспортно-експедиторського обслуговування від 01.09.2022 № 1092022 (далі договір), укладеного між P&B Terminal LLC (експедитор), в особі директора Удодовського Олексія, та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (клієнт), в особі директора ОСОБА_1 . З урахуванням умов пункту 8.1. договору в розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» договору відсутній підпис уповноваженої особи компанії ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ», що може свідчити про недійсність такого договору. Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів декларантом надано договір, заявку на міжнародне морське перевезення від 26.02.2024 №2204-4, рахунок від 25.04.2024 № 24-PBT-4845-2. Враховуючи умови пункту 4.1. договору та термін оплати вказаний в вищевказаному рахунку 09.05.2024, можна дійти висновку, що на момент митного оформлення товарів ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» повинно було сплатити послуги за договором та винагороду експедитора, однак банківських платіжних документів, що підтверджували б такі витрати, до Митниці не надано. Ненадання визначеного пунктом 4.7. договору акту виконаних робіт не дає можливості упевнитись в повноті наданих експедитором послуг та понесених при цьому витрат, у тому числі передбачених пунктом 3.2.14. договору.».

Дослідивши мотиви прийняття оскаржуваних рішень про коригування вартості товарів, суд зауважує наступне:

1) щодо доводів з приводу того, що перевезення вантажу від порту призначення до митного кордону згідно CMR № UA-2205-1AMT від 22.05.2024 та CMR № UA-2805-1AMT від 28.05.2024 здійснювалося автомобільним видом транспорту перевізником PP «UKRTEXTRADING» та «VIK-AUTO PLUS» відповідно, проте декларантом не надано документів, що підтверджують комерційні відносини із даними перевізниками та документів, які підтверджують надані цими перевізниками послуги.

Судом встановлено, що перевезення товарної партії здійснювалось відповідно до укладеного між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (як клієнтом) та компанією «P&B Terminal SIA» договору № 1092022 від 01.09.2022, який був наданий позивачем до митного оформлення. Відповідно до пункту 2.1.2 вказаного договору експедитор має право укладати від свого імені чи від імені Клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, що пов`язані з виконанням цього Договору, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб і зразків, зважування , фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію, страхування вантажів та контейнерів.

Отже, за умовами договору передбачено право експедитора укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору транспортно-експедиційного обслуговування.

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» та компанією «P&B Terminal SIA» були складені заявки на міжнародне морське перевезення до договору № 1092022 від 01.09.2022, а саме заявки № 2202-Б від 26.02.2024 на суму 2125,00 USD / дол.США та № 2204-Б від 26.02.2024 на суму 1825,00 USD / дол.США.

На підставі пункту 2.1.2 договору № 1092022 від 01.09.2022 експедитором (компанією «P&B Terminal SIA») було залучено перевізника PP «UKRTEXTRADING» до транспортування вантажу за маршрутом «Рига», Латвія - Тернопіль, Україна, для виконання умов Договору, чиї послуги були включені у рахунок №24-РВТ-4838-2 від 24.05.2024, оплата якого підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №29 від 12.06.2024 на суму 2125,00 дол.США. На підтвердження виконання вказаних послуг перевезення у матеріалах справи наявний акт виконаних робіт від 29.05.2024 № б/н.

Також, керуючись пунктом 2.1.2 договору № 1092022 від 01.09.2022, експедитором (компанією «P&B Terminal SIA») було залучено перевізника PL «VIK-AUTO PLUS» до транспортування вантажу за маршрутом «Рига», Латвія - Тернопіль, Україна, для виконання умов Договору, чиї послуги були включені у рахунок №24-РВТ-4845-2 від 28.05.2024, оплата якого підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №30 від 21.06.2024. При цьому вказана платіжна інструкція на суму 6475,00 дол.США підтверджує сплату послуг за перевезення вантажу відповідно до рахунків №24-РВТ-4843-2, №24-РВТ-4845-2 від 28.05.2024, про що зазначено у розділі «призначення платежу». На підтвердження виконання вказаних послуг перевезення у матеріалах справи наявний акт виконаних робіт від 05.06.2024 № б/н.

Суд зазначає, що для декларанта транспортні витрати утворюються виключно відповідно до взаємодії з експедитором. У свою чергу, залучення експедитором будь-яких суб`єктів (на виконання обов`язку «організувати перевезення») характеризує лише обраний експедитором спосіб виконання наявних у нього зобов`язань, який не змінює розмір відповідної складової митної вартості для позивача, який розрахунки здійснював виключно з експедитором.

Таким чином, вказані обставини спростовують висновки митного органу щодо відсутності документального підтвердження наявності комерційних відносин з перевізниками товару, адже позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з останніми, позаяк усі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на «P&B Terminal SIA», Рига, Латвія. Подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №804/4963/16.

2) щодо розбіжностей у валюті, у якій здійснено оплату транспортних витрат.

Відповідно до пункту 4.5 договору № 1092022 від 01.09.2022 валюта платежу Євро, тоді як оплата послуг відповідно до заявок на міжнародне перевезення № 2202-Б від 26.02.2024 та № 2204-Б від 26.02.2024, рахунків-фактур про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №24-РВТ-4838-2 від 24.05.2024 та №24-РВТ-4845-2 від 28.05.2024 та платіжних інструкцій №29 від 12.06.2024 та №30 від 21.06.2024 вартість транспортних послуг вказано у валюті USD / дол. США. Разом з тим, відображення ціни транспортних послуг у вказаних документах в іншій валюті не є розбіжністю у поданих документах щодо числових значень митної вартості, більш того, у тій самій валюті (долар США) відображені і числові значення митної вартості.

3) комерційна пропозиція від 09.10.2023, не може бути взята до уваги як джерело інформації щодо продажу товарів, оскільки зазначені в ній ціни на продукцію стосуються лише даної поставки.

Як встановлено судом, листом вих. №001-04/06 від 04.06.2024 позивач додатково надав митниці: прайс-лист виробника від 29.09.2023; комерційну пропозицію виробника від 09.10.2023. Зокрема, комерційна пропозиція виробника (LISHUI YEKAI GARDEN MACHINERY CO., LTD) від 09.10.2023 містить інформацію про асортимент товарів, у тому числі, заявлених декларантом до митного оформлення, про кількість та ціну (у дол.США) товарів .

Разом з тим, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

У свою чергу, комерційна пропозиція не може вважатися первинним документом і є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі або комерційній пропозиції певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов оплати чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 27.06.2019 у справі № 0840/3083/18, від 13.09.2019 у справі № 820/859/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 23.10.2020 у справі №810/690/17.

Суд зауважує, що відомості, зазначені у прайс-листі та комерційній пропозиції знайшли своє підтвердження у первинних документах специфікаціях та інвойсах. Таким чином, зауваження митниці відносно комерційної пропозиції не є підставою для витребування додаткових документів або неврахування їх, як документів, підтверджуючих вартість товару. Більш того, вказані документи формувались та надавались товариству компанією-продавцем, тобто позивач не має жодного впливу на можливість внесення будь-яких відомостей до них.

4) при заявлених умовах поставки FOB CN NINGBO транспортно-експедиторські послуги здійснювались на підставі договору транспортно-експедиторського обслуговування від 01.09.2022 № 1092022 (далі договір), укладеного між P&B Terminal LLC (експедитор), в особі директора Удодовського Олексія, та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (клієнт), в особі директора ОСОБА_1 , з урахуванням умов пункту 8.1. якого в розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» договору відсутній підпис уповноваженої особи компанії ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ», що може свідчити про недійсність такого договору.

Зазначені твердження митного органу суд вважає необґрунтованими, оскільки такі спростовуються наявною у матеріалах справи копією договору, у якому наявні підписи уповноважених осіб сторін договору, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» та «P&B Terminal SIA», та печатки підприємств.

5) щодо ненадання до митниці банківських платіжних документів на підтвердження оплати послуг за договором від 01.09.2022 № 1092022 відповідно до пункту 4.1 такого договору, з огляду на надання декларантом договору, заявки на міжнародне морське перевезення від 26.02.2024 №2204-4, рахунку від 25.04.2024 № 24-PBT-4845-2 (за яким термін оплати вказаний 09.05.2024).

Згідно з пунктом 4.1 договору транспортно-експедиторського обслуговування від 01.09.2022 № 1092022 оплата послуг за даним договором та винагороди експедитора здійснюється клієнтом протягом 10 (десяти) днів з моменту виставлення рахунка-фактури через електронну пошту. Рахунок-фактура повинен бути виставлений за десять робочих днів до моменту судозаходу, якщо інше не передбачене узгодженою сторонами заявкою.

Як вже зазначалось судом, на підставі пункту 2.1.2 договору № 1092022 від 01.09.2022 експедитором (компанією «P&B Terminal SIA») було залучено перевізників PP «UKRTEXTRADING» та PL «VIK-AUTO PLUS» до транспортування вантажу за маршрутом «Рига», Латвія - Тернопіль, Україна, для виконання умов Договору, чиї послуги були включені у рахунок №24-РВТ-4838-2 від 24.05.2024 та №24-РВТ-4845-2 від 28.05.2024. Оплата транспортно-експедиторських послуг підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №29 від 12.06.2024 та №30 від 21.06.2024.

Суд звертає увагу, що зазначений митницею рахунок № 24-PBT-4845-2 був складений 28.05.2024, а не 25.04.2024, як помилково зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024. Крім того, у рахунку №24-РВТ-4845-2 від 28.05.2024 зазначений термін сплати 11.06.2024, а не як помилково визначено митницею 09.05.2024.

Разом з тим, на момент подання до митного оформлення митних декларацій № 24UA86U4 від 28.05.2024 та № 24UA50U5 від 04.06.2024 доказів підтвердження оплати транспортно-експедиторських послуг не існувало, а десятиденний строк оплати послуг за договором від 01.09.2022 № 1092022 та винагороди експедитора не сплив.

Суд наголошує, що у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 804/4680/16 зроблено висновок про те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Також у постанові від 02.06.2022 у справі № 460/2674/20 Верховним Судом наголошено, що обставини здійснення платежу можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору. Разом з цим, вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації. Суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Отже, доводи митниці щодо ненадання до митниці банківських платіжних документів на підтвердження оплати послуг за договором від 01.09.2022 № 1092022 є безпідставними та необґрунтованими.

6) доводи митного органу щодо ненадання визначеного пунктом 4.7. договору від 01.09.2022 № 1092022 акту виконаних робіт, що не дає можливості упевнитись в повноті наданих експедитором послуг та понесених при цьому витрат, у тому числі передбачених пунктом 3.2.14. договору, суд вважає також безпідставними, позаяк наявними у матеріалах справи актами виконаних робіт від 29.05.2024 № б/н та від 05.06.2024 № б/н підтверджується, що на момент митного оформлення роботи з перевезення товару були ще не виконані, тому не могли бути складені та надані до митниці.

Суд підсумовує, що для митного оформлення імпортованого товару позивач надав документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України. Подані документи містять достовірні числові дані, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2024 по справі № 460/1143/19 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів у декларанта.

Проте, на підставі частини третьої статті 53 МК України, пункту 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Тернопільською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи (виписку з рахунку про розрахунок з постачальником та проплату за попередні партії товарів), що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні(перевізні) документи; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Слід зазначити, що з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим митниця може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі можливі документи, передбачені у статті 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зауважує, що, витребуючи весь перелік додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, передбачений частини третьої статті 53 МК України, митний орган не обґрунтував яким чином кожен з витребуваних документів може усунути розбіжність або підтвердити заявлену мину вартість товару.

Натомість декларантом листами за вих. №001-28/05 від 28.05.2024, вих. №001-04/06 від 04.06.2024 були додатково подані прайс-лист виробника від 29.09.2023, комерційну пропозицію виробника від 09.10.2023.

Так, суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною п`ятою статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах першій та другій статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

До того ж, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення позивачем митної вартості товару.

Відповідно до положень статті 55 цього МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин першої та другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина дванадцята статті 264 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також згідно з частиною четвертою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як зазначено митницею в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024, за результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 МК України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з ЕМД від 07.03.2024 №UA403070/2024/002249 (Частини інструментів ручних: HH23-019 TRIMMER HEAD 5101-001 Котушка для триммера автоматична з металевим носиком - 1500 шт. Торговельна марка HorsAY HardВиробник HANGZHOU WATER IMP & EXP CO., LTD, Країна виробництва: Китай. Умови поставки FOB Китай), на рівні 3,53 дол. США/кг та за ЕМД від 23.01.2024 № UA403070/2024/000630 (Товар - Ножі різальні до садово-паркового обладнання виробництва торговельної марки «Кентавр»/ «Vitals», Ніж (320 мм) до газонокосарки електричної Кентавр ЕГК-1432д -130шт., Ніж (320 мм) до газонокосарки Vitals Master EZP-323jb -110шт., Ніж 380 мм до газонокосарки Vitals Master EZP-383jb -120шт., Країна виробництва: Китай. Умови поставки FOB Китай) на рівні 2,52 дол. США/кг.

Застосування резервного методу передбачене статтею 64 МК України, згідно із якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органом митних вартостях.

Разом з тим, Верховним Судом у постанові від 25.02.2020 у справі №260/718/19 зазначено наступне: «... рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІСДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.».

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

А тому, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16.

Між тим, як встановлено з рішень про коригування митної вартості товарів № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024, у них зазначено лише про наявність у митниці інформації щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України. Рішення не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На думку суду, позивачем було надано для митного оформлення імпортованого товару необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару. У свою чергу, відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про наявність у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки, а також не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених у них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами першою та другою статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині шостій статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Відтак, рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, пункт 29).

Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки жодного правового значення для правильного вирішення справи не мають.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VII. Розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Платіжними інструкціями № 37288079 від 14.08.2024 та № 37288080 від 14.08.2024 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 6056,00 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 6056,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA403020/2024/000052/2 від 29.05.2024 та № UA403020/2024/000058/2 від 05.06.2024, прийняті Тернопільською митницею.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ», місцезнаходження: вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, м. Запоріжжя, 69000; .

Відповідач Тернопільська митниця, місцезнаходження: вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.11.2024.

Суддя К.В.Мінаєва