Справа № 400/9431/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 р. № 400/9431/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 26.09.2024 № 32; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі протоколу від 26.09.2024 № 32 щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з тим, що він навчається за денною формою здобуття освіти;

зобов`язання відповідача надати відстрочку позивачу на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-ХІІ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, оскільки він здобуває освіту за денною формою здобуття освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». До вказаної заяви ним було подано усі належні підтверджуючі документи. Однак, рішенням комісії, оформленого протоколом 26.09.2024 № 32, йому було відмовлено в надані відстрочки на військову службу за мобілізацією у зв`язку із порушенням ним послідовності здобуття освіти.

У відзиві на позовну заяву від 24.10.2024 відповідач заперечив проти позову і просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що у позовній заяві позивач сам зазначив, що відповідно до доданої ним до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти ним порушено послідовність здобуття освіти.

Позивач у встановлений судом строк правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Одночасно з позовною заявою 08.10.2024 до суду надійшла заяву позивача про забезпечення позову, яку ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 задоволено, а саме: заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії пов`язані з прийняттям наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у даній справі до набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі № 400/9431/24.

10.10.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 400/9431/24, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), про запропонування позивачу надати згоду суду на заміну первісного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на належного відповідача Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також про витребування у відповідача ряду доказів.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду витребувані в нього докази.

Натомість позивач не надав суду згоду на заміну первісного відповідача на належного.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач є військовозобов`язаним та перебуває з 14.01.2022 на військовому обліку у відповідача, що підтверджується військово-обліковим документом від 25.09.2024 № 5.

Відповідно до архівної довідки Чорноморського національного університету імені Петра Могили від 20.09.2024 № 1/1-23/33 позивач дійсно навчався у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання в період з 01.09.2012 до відрахування з 2 курсу за академічну неуспішність 30.06.2014.

Згідно з довідкою Тилігульського аграрного фахового коледжу від 30.08.2024 № 225603 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивач навчається з 01.09.2024 в Тилігульському аграрному фаховому коледжі на денній формі навчання, ступінь / рівень освіти: фаховий молодший бакалавр. Також в цій довідці зазначено, що позивач порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

23.09.2024 позивач подав на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання йому відстрочки на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», до якої додав довідку від 30.08.2024 № 225603, копії паспорта громадянина України та картки платника податків.

Рішенням Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого протоколом засідання від 26.09.2024 № 32 (далі Рішення № 32), позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, оскільки в довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази він порушує послідовність поточного здобуття освіти.

У повідомленні від 27.09.2024 № 12450 відповідач повідомив позивача про вищенаведене рішення.

Вважаючи Рішення № 32 у частині відмови йому в наданні відстрочки протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єкт владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Адміністративний орган орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру»).

Пунктом 9 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Отже, суб`єкти владних повноважень характеризуються тим, що ними можуть бути як юридичні особи, так і колективні утворення без статусу юридичної особи та індивідуальні суб`єкти, які наділені адміністративною компетенцією (публічними повноваженнями), які вони набувають і здійснюють у порядку, передбаченому законодавством.

Відтак суб`єктами владних повноважень можуть бути, зокрема, тимчасово створені комісії, будь-які інші колективні утворення, створенні на підставі й у спосіб, визначені законодавством та наділені певним обсягом адміністративних повноважень.

Відповідно до частини восьмої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560), встановлено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з абзацами першим-третім пункту 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Таким чином, комісія, яка розглядає питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є міжвідомчою комісією без статусу юридичної особи, до складу якої входять як представники центрального органу влади (керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу)), так і відповідного місцевого органу державної влади (представники районної (міської) державної (військової) адміністрації), і яка діє при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (відокремленому відділі).

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний акт рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).

Отже, комісія при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), яка є міжвідомчою комісією без статусу юридичної особи, має виключні повноваження щодо прийняття як адміністративний орган адміністративного акта рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Як наслідок, така комісія у правовідносинах щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є суб`єктом владних повноважень, а тому саме вона є належним відповідачем в адміністративних справах про оскарження її рішень про надання або відмову в наданні відстрочки, яке оформляється протоколом.

У позовній заяві від 07.10.2024 відповідачем в адміністративній справі про визнання протиправним рішення про відмову в наданні відстрочки позивач вказав ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто неналежного відповідача.

Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, не встановлено повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки надавати відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Однак, як вище суд встановив, належним відповідачем в адміністративних справах про оскарження її рішень про надання або відмову в наданні відстрочки є комісія при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах).

Крім цього, в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі № 400/9431/24 суд запропонував позивачу надати згоду на заміну первісного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на належного відповідача Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У встановлений судом строк позивач не надав Миколаївському окружному адміністративному суду згоду на заміну первісного відповідача на належного.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягають, оскільки він не приймав оскаржуваного рішення і до його повноважень не належить надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації.

Що стосується безпосередньо правомірності (протиправності) рішення Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленого протоколом від 26.09.2024 № 32, про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 Конституції України кожен має право на освіту.

Згідно з частин першою-третьої статті 3 Закону України «Про освіту» кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Частиною другою статті 26 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що фізична особа має усі немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 269 ЦК України особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту.

Частиною третьою статті 13 ЦК України передбачено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (частина шоста статті 13 ЦК України).

Відповідно до статті 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Конституцією України, можливе лише у випадках, передбачених нею.

Згідно частиною другою статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Таким чином, в умовах воєнного або надзвичайного стану може бути обмежено право фізичної особи на освіту, як на особисте немайнове право.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Основного Закону України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024 і від 23.07.2024 № 469/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб, з 18.08.2023 строком на 90 діб, з 16.11.2023 строком на 90 діб, з 14.02.2024 строком на 90 діб, з 14.05.2024 строком на 90 діб та з 12.08.2024 строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, воєнний стан в Україні діє, а загальна мобілізація проводиться з 24.02.2022 до 09.11.2024, під час якого може обмежуватися конституційне право на освіту, передбачене статтею 53 Конституції України.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направленням) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Абзацом четвертим статті 1 Закону № 3543-ХІІ встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Основного Закону України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації (частини п`ята і шоста статті 4 Закону № 3543-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ (далі Указ № 65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 3 Указу № 65/2022 встановлено, що мобілізація проводиться протягом 90 днів із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 № 59/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2916-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Указом Президента України від 26.07.2023 № 452/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Указом Президента України від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Указом Президента України від 05.02.2024 № 50/2023, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 № 272/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3685-ІХ, та Указом Президента України від 23.07.2024 № 470/2024, відповідно з 25.05.2022 на 90 діб, з 23.08.2022 на діб, з 21.11.2022 на 90 діб, з 19.02.2023 на 90 діб, з 20.05.2023 на 90 діб, з 18.08.2023 на 90 діб, з 16.11.2023 на 90 діб, з 14.02.2024 на 90 діб, з 14.05.2024 на 90 діб та з 12.08.2024 на 90 діб.

Згідно зі статтею 4 Указу № 65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Таким чином, у період проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є здобувачами, зокрема, фахової передвищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» передбачено, що рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону України «Про фахову передвищу освіту» фаховий молодший бакалавр це освітньо-професійний ступінь, що здобувається на рівні фахової передвищої освіти і присуджується закладом освіти у результаті успішного виконання здобувачем фахової передвищої освіти освітньо-професійної програми.

З вищевикладеного слідує, що у разі здобуття військовозобов`язаним фахової передвищої освіти, який навчається за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, за відсутності з його боку зловживанням права на освіту у різних формах, він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд встановив, що згідно з військово-обліковим документом від 25.09.2024 № 5 позивач є військовозобов`язаним та перебуває з 14.01.2022 на військовому обліку у відповідача.

Відповідно до довідки Тилігульського аграрного фахового коледжу від 30.08.2024 № 225603 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (а.с. 17) 30.11.2022 Вознесенський ліцей «Інсайт» Вознесенської міської ради Миколаївської області видав позивачу свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти серія НОМЕР_1 , що підтверджує факт здобуття ним профільну середню освіту.

Наступним рівнем освіти для позивача згідно зі статтею 10 Закону України «Про освіту» є перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти.

Відповідно до архівної довідки Чорноморського національного університету імені Петра Могили від 20.09.2024 № 1/1-23/33 позивач дійсно навчався у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання в період з 01.09.2012 до відрахування з 2 курсу за академічну неуспішність 30.06.2014.

Отже, у період з 01.09.2024 по 30.06.2027 позивач навчається за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти (фахова передвища освіта), що є вищим за раніше здобутий рівень освіти (профільна середня освіта).

Проте, у період з 01.09.2012 по 30.06.2014 позивач вже здобував освіту за рівнем, який був вищий наявного у нього рівня освіти, у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили, з якого був відрахований за академічну неуспішність.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач не має права на отримання відстрочки за пунктом 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, оскільки з його боку має місце факт зловживання ним права на освіту з метою уникнення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з тим, що вищу освіту у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили він не здобув внаслідок своєї академічної неуспішності.

Крім цього, відповідно до абзацу першого пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Згідно з абзацом першим пункту 60 Порядку № 560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

23.09.2024 позивач подав на ім`я голови Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про надання йому відстрочки на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, до якої додав, зокрема, довідку Тилігульського аграрного фахового коледжу від 30.08.2024 № 225603, яка сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною в додатку 9 до Порядку № 560.

Відповідно до вищезазначеної довідки позивачем порушується послідовність здобуття рівнів освіти, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

За таких обставин Комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 правомірно прийняла рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправним рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 у формі протоколу від 26.09.2024 № 32 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку з тим, що він навчається за денною формою здобуття освіти, а також про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати відстрочку ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 06 листопада 2024 року