Справа № 580/9003/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року справа № 580/9003/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Коломійця В.А. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання утриматися від дій,

УСТАНОВИВ:

11.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Коломійця В.А. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» (19973, Черкаська обл., Золотоніський р-н., с. Антипівка, вул.Незалежності, 124; ) (далі позивач) позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, будинок 57; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій, які полягають у складанні листа від 06.09.2024 №20775-2024, яким зобов`язано директора підприємства надати інформацію та копії документів щодо використання земельних ділянок і з`явитися до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області для дачі пояснень;

зобов`язання відповідача утриматися від дій, які полягають у вимозі до посадових осіб позивача надавати інформацію, копії документів та надавати пояснення оперуповноваженому кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області без реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань;

стягнення з відповідача на його користь судових витрат у розмірі 13028,00грн.

Вважає, що вказані вище дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства та його праву на підприємницьку діяльність.

Ухвалою від 16 вересня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а її розгляд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

30.09.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що спірний лист не є ані фактичним викликом для допиту, ані діями зі збирання доказів, зокрема, як вказує позивач, витребування інформації та документів в юридичних осіб у межах кримінального провадження. Зазначений лист є діями, що фактично спрямовані на перевірку інформації, яка одержана в установленому законом порядку за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів. Спірний лист прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством. Вважає, що дії Золотоніського районного відділу поліції, як територіального підрозділу ГУНП в Черкаській області, що полягають у складенні спірного листа, не порушують права позивача, оскільки не породжують, не змінюють та не припиняють його права і обов`язки саме у сфері публічно-правових відносин. Позовна вимога про зобов`язання відповідача утриматися від подальших аналогічних дій не обґрунтована та задоволенню не підлягає, оскільки позивач фактично просить суд прийняти рішення на майбутнє, що неможливо з огляду на положення КАС України, а також стосується повноважень відповідача, які входять до складу дискреційних, та щодо яких суд не вправі приймати жодних рішень зобов`язального характеру. Оскільки позивач не надав відповідачу жодних документів, які підтверджують надання професійної правничої допомоги позивачу у цій справі, заперечує проти задоволення позовних вимог у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

18.10.2024 від представниці позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій просила поновити строк на її подання та приєднати її до матеріалів справи. Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач розширив свої повноваження та свідомо вказав в обґрунтування листа неіснуючу норму закону. Відповідач не надав доказів на підтвердження наявності достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, як це передбачено п.1 ч.1 ст.6 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність». Також відповідач не надав рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, в межах яких позивача викликають спірним листом для дачі пояснень за фактом використання вказаних вище земельних ділянок. Вважають, що спірний лист відповідає вимозі, передбаченій ст.93 КПК України, а саме збирання доказів. Позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій є одним із належних способів захисту, визначених ч.1 ст.5 КАС України. Тому протилежні доводи відповідача не обґрунтовані. Позивач надав до суду разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Докази щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката позивач надасть протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Вважає, що відзив не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст. 162 КАС України, оскільки відповідач не зазначив у ньому електронні адреси пошти позивача та його представника, хоча такі реквізити містяться у позовній заяві та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи. Всупереч п.2 ч.4 ст.162 КАС України відповідач не надав документів, що підтверджують надсилання відзиву і доданих до нього документів третій особі ОСОБА_1

22.10.2024 від відповідача на адресу суду надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, тісно пов`язане із завданнями у сфері протидії злочинності, то метою даної діяльності є попередження вчинення правопорушень або зменшення їх негативних наслідків. Опитування особи, як поліцейський захід необхідно відрізняти від допиту як слідчої дії. Особа при опитуванні може відмовитися від надання інформації поліцейському на власний розсуд. Стверджує, що його дії жодним чином не обмежили свободу підприємницької діяльності позивача. Позивач не є потерпілим від оскаржуваного рішення, оскільки воно не спричинило жодного негативного впливу на нього і він не зазнав жодної реальної шкоди. Відзив поданий через систему «Електронний суд» у ній відсутній розділ, в якому можна вказати про наявність чи відсутність електронного кабінету, оскільки електронна система автоматично визначає за допомогою РНОКПП або ЄДРПОУ сторони, наявність/відсутність електронного кабінету. Ухвалою від 16.09.2024 суд визначив учасників справи, серед яких відсутня третя особа. Тому доводи представниці позивача про відсутність доказів надсилання відповідачем відзиву та додатків до нього третій особі не обґрунтовані.

Ухвалою від 01 листопада 2024 року суд відмовив повністю у задоволенні клопотання вх. №49157/24 адвокатки Бурковської А.Л. від імені позивача про витребування доказів в адміністративній справі.

Всі подані сторонами документи долучені до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до відомостей ЄДРПОУ, сайту YouControl (сервіс перевірки контрагентів) https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/34223684/ позивач є суб`єктом господарювання, зареєстрований 27.04.2006 з основним видом діяльності « 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід».

06.09.2024 відповідач вручив йому лист від 06.09.2024 № 20775-2024 «Про надання інформації», підписаний заступником начальника Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Андрєм Вергуном. У листі відповідач зазначив, що до Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області на постійній основі надходить інформація та звернення про нецільове та неефективне використання бюджетних коштів під час військового стану посадовими особами органів державної влади, місцевого самоврядування та підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності. Тому з метою виконання обов`язків, покладених на територіальні підрозділи Національної поліції України, керуючись ст.5, п.5 ч.1 ст.18 та п.п.1-3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», підп.2 п.6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 №877, просив позивача у термін до 13.09.2024 надати на його адресу інформацію, а в підтвердження копії документів, на підставі яких позивач використовує земельні ділянки загальною площею 223468 га (засіяні позивачем культурами сояшника та кукурудзи за такими кадастровими номерами: :02:001:0501 (площею 10,001 га, комунальна власність, цільове призначення для розміщення будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій), :02:001:0300 (площа 6.3295 га, комунальна власність, цільове призначення для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій), :02:001:0050 (площа 6.0163 га, державна власність, цільове призначення для дослідних та навчальних цілей). У разі необхідності, просив надати копії інших документів, в яких виникне необхідність за даним фактом. Також, керуючись ст.ст.29, 31, 33 ЗУ «Про Національну поліцію», просив з`явитися позивача 13.09.2024 об 11год 00хв. до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 за адресою: м.Золотоноша, вул.Січова, 3, каб. №301, тел. моб. НОМЕР_1 ,- для надання пояснень за фактом використання вищевказаних земельних ділянок. У листі посилався на п.5 ч.2 ст.6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Зазначив, що у разі виникнення питань під час надання відповіді, звертатись до виконавця запиту. Висловив вдячність за плідну співпрацю в рамках взаємодії державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності щодо забезпечення реалізації державної політики у сфері боротьби зі злочинністю.

Тому позивач звернувся до суду.

Щодо доводів представниці позивача про те, що відзив не відповідає вимогам п.2 ч.2, п.2 ч.4 ст. 162 КАС України суд урахував.

Згідно з п.2 ч.2 ст.162 КАС України відзив повинен містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, відзив має містити вказану вище інформацію, зокрема, відомості про адресу електронної пошти, які зазначають у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.162 КАС України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Ввідповідач подав до суду відзив через систему «Електронний суд», не вказавши у ньому електронні адреси пошти позивача та його представника. Зважаючи на вимогу закону зазначати їх у разі наявності, відсутні підстави вважати недотримання відповідачем вказаної вище норми КАС України. Водночас ухвалою від 16.09.2024 суд визначив учасників справи, серед яких відсутня третя особа. Іншим учасникам відповідач відзив надіслав, що підтверджується квитанціями про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувачів ЄСІТС. Тому доводи представниці позивача про відсутність доказів надсилання відповідачем відзиву та додатків до нього третій особі не обґрунтовані.

Суд щодо змісту спору врахував ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У ст.2 Закону №580-VIII визначені завдання поліції. Так, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо норм законодавства, якими відповідач керувався та посилався у вказаному вище листі, як на підставу для отриманні від позивача інформації, суд урахував.

Згідно з ч.5 ст.6 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву"). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст.5 Закону №580-VIII)

Згідно зп.5 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з підп.2 п.6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877 Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Отже, у межах, покладених на відповідача законодавством обов`язків, повноважень та завдань, а саме протидії злочинності він має право одержувати в установленому законодавством порядку від підприємств та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань.

Оскільки в спірних правовідносинах у листі позивачу відповідач зазначив норми закону, яким керується, обставини та передумови, що обгрунтовують мету звернення, врахувавши вказані вище норми законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем зазначених вище вимог законодавства та відсутність у діях відповідача, які полягають у складанні листа від 06.09.2024 №20775-2024, порушень, які би безпосередньо порушували права позивача, що захищаються адміністративним судом.

Щодо виклику позивача у приміщення поліції для дачі пояснень суду урахував.

Статтею 29 Закону №580-VIII визначені вимоги до поліцейського заходу. Так, згідно з ч.1 вказаної статті поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.29 Закону №580-VIII поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.29 Закону №580-VIII обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції (ч.6 ст.29 Закону №580-VIII).

Відповідно до ч.7 ст.29 Закону №580-VIII поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Згідно з ч.1 ст.31Закону №580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи:

1) перевірка документів особи;

2) опитування особи;

3) поверхнева перевірка і огляд;

4) зупинення транспортного засобу;

5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території;

6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю;

7) проникнення до житла чи іншого володіння особи;

8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ;

9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;

10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб;

11) поліцейське піклування.

Відповідно до ч.2 ст.31 Закону №580-VIII під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону №580-VIII поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень.

Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону №580-VIII перед проведенням опитування особи поліцейський роз`яснює їй підстави та мету застосування поліцейського заходу, якщо це не перешкодить виконанню поліцією повноважень, покладених на неї цим Законом.

Отже, відповідач може застосувати вказані вище превентивні заходи, зокрема, опитування особи, для чого запросити особу до поліцейського приміщення та надання такою особою інформації є добровільним, вона може відмовитися від надання інформації.

То ж запросивши позивача 13.09.2024 об 11год 00хв. до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 за адресою свого місцезнаходження для дачі пояснень за фактом використання вищевказаних земельних ділянок, відповідач не допустив порушення прав позивача.

Частинами 1, 2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України, на які посилалася представниця позивача у відповіді на відзив, передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, зокрема стороною обвинувачення шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей та документів. Належні, достовірні та допустимі докази відкриття кримінального провадження щодо позивача та проведення у зв`язку зі вказаним відповідачем слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування у позивача відповідних речей та документів відсутні. Тому доводи позивача та його представниці про те, що спірний лист відповідає вимозі, передбаченій ст.93 КПК України, не обґрунтовані та не враховані судом.

Ззгідно з п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Зважаючи, що лист відповідача не є індивідуальним актом (рішенням) владно-розпорядчого характеру та не породжує, не змінює і не припиняє прав і обов`язків позивача його доводи про те, що дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства та його праву на підприємницьку діяльність, не обґрунтовані.

Урахувавши зазначене вище, суд, керуючись ст.ст.2 (завдання адміністративного суду), 9 (межі заявлених підстав і предмета спору) КАС України, дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог та відсутність підстав для розподілу судових витрат відповідно до стю.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог адвоката Коломійця В.А. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» (19973, Черкаська обл., Золотоніський р-н., с. Антипівка, вул.Незалежності, 124; ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, будинок 57; ) про:

визнання протиправними дій, які полягають у складанні листа від 06.09.2024 №20775-2024, яким зобов`язано директора підприємства надати інформацію та копії документів щодо використання земельних ділянок і з`явитися до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області для дачі пояснень;

зобов`язання утриматися від дій, які полягають у вимозі до посадових осіб позивача надавати інформацію, копії документів та надавати пояснення оперуповноваженому кримінальної поліції ГУНП в Черкаській області без реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань;

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 05.11.2024.