Справа № 452/3706/24
Суддя: Кущ Т. М.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/3706/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2024 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за правилами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП у Львівській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому зазначено, що 27 вересня 2024 року інспектор Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Лисик Р.Я. (далі інспектор) винесла постанову серії ЕНА №3147220 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). У постанові зазначено, що 27 вересня 2024 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Чорновола, 112 у м. Самборі Львівської області, керуючи транспортним засобом «AUDI A6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів до пішохідного переходу у населеному пункті, чим порушив вимоги п.14.6 в) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зі змінами та доповненнями (далі ПДР).

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп., позивач просить скасувати її та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що ним під час руху в населеному пункті не були порушені ПДР України, а в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази вчинення ним зазначеного правопорушення (а.с.1-6).

08 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд за правилами ст.286 КАС України на 17 жовтня 2024 року. При цьому, відповідачу - ГУНП у Львівській області було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено наслідки його неподання та витребувано матеріали, що потягли за собою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектору ОСОБА_2 було запропоновано надати письмові пояснення у визначений судом строк (а.с.12).

В подальшому за клопотанням позивача розгляд справи було відкладено на 04 листопада 2024 року (а.с.18,25).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позові, додатково пояснив, що зазначені у поставі обставини не відповідають дійсності, оскільки 27 вересня 2024 року о 17 год. 30 хв., керуючи по вул. Чорновола у м. Самборі Львівської області належним йому транспортним засобом - автомобілем «AUDI A6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , він ПДР України не порушував, обгон інших транспортних засобів не здійснював, рухався із дозволеною швидкістю по своїй смузі руху, після чого зупинився на вимогу працівника поліції.

Представник відповідача - ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с.26). Разом з тим, 17 жовтня 2024 року повноважний представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що інспектором правомірно винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, і правомірність винесення постанови підтверджується, зокрема, письмовими поясненнями свідка та відеозаписом із нагрудного відеореєстратора поліцейського, а відтак просив у задоволенні позову відмовити. Крім того, в п.2 відзиву на позовну заяву заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.19-24)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином (а.с.26 зворотна сторона), про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не подала. При цьому, інспектор ОСОБА_2 , як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, правом надати письмові пояснення не скористалась.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань від учасників справи на адресу суду не надходило.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з положень ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектора Лисик Р.Я., на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин,

що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2024 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Чорновола, 112 у м. Самборі Львівської області, керуючи транспортним засобом «AUDI A6», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів до пішохідного переходу у населеному пункті, чим порушив вимоги п.14.6 в) ПДР України.

Дане порушення зафіксовано третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектором ОСОБА_2 шляхом винесення постанови серії ЕНА №3147220 від 27 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.7-8).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Право позивача ОСОБА_1 на оскарження рішення відповідача ГУНП у Львівській області в особі інспектора Лисик Р.Я., яка згідно змісту п.7 ст.4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, уповноважений на прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення, безпосередньо передбачено ст.122 КУпАП та визначено стст.5,6, п.1 ч.1 ст.19 КАС України.

Предметом спору в даній справі є з`ясування правомірності винесення відповідачем рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі, передбачені частиною 1 статті 122 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні

правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом одинадцятим частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Тобто постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП.

Суд дійшов висновку про те, що інспектором Лисик Р.Я. рішення, яке оспорюється позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб`єкту владних повноважень.

Позовну заяву щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивачем ОСОБА_1 подано в межах строку, визначеного ч.2 ст.286 КАС України.

Приймаючи рішення у справі, судом враховано наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.14.6 в) ПДР України, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

За порушення водіями транспортних засобів ПДР України, зокрема, порушення правил обгону, встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, виходячи з таких підстав.

Приписами чч.1,2 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною першою статті 74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що відомості щодо суті адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, та в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, при цьому інспектором не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність складення оскаржуваної позивачем постанови.

Разом із тим, відповідачем вказані твердження позивача не спростовані, зокрема, не надано належних та допустимих доказів, що дійсно у певний час і день та у певному місці, які вказані в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , керуючи відповідним автомобілем, порушив правила обгону транспортних засобів.

При цьому, із дослідженого у судовому засіданні відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського, доданого представником відповідача до відзиву на позовну заяву, не зафіксовано здійснення ОСОБА_1 обгону будь-якого транспортного засобу, а лише зафіксовано процес складання оскаржуваної постанови, а відтак не вбачається порушення ОСОБА_1 ПДР України за обставин, зазначених у такій постанові.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_3 , котрі також додані представником відповідача до відзиву на позовну заяву, на переконання суду, не можуть бути прийняті як доказ здійснення ОСОБА_1 обгону транспортного засобу ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, оскільки ймовірне візуальне фіксування такого без використання та застосування вимірювальних інструментів та вимірювальної техніки, є неприпустимим та не відповідає положенням статті 14-2 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень, зокрема, не довів факту допущення позивачем порушення п.14.6 в) ПДР України.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву буз задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, у відповідності до положень статті 286 КАС України, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, винесеної відповідачем, вважає наявними підстави для скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Питання щодо розподілу судових ви трат позивачем не порушувалось.

Керуючись стст.9,77,241-246,250,255,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3147220 від 27 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п`ятиста десяти) гривень 00 копійок, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.М. Кущ