Справа № 560/7647/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7647/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

04 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №560/7647/23;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити заходи щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі № 560/7647/23 шляхом усунення порушень норм Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" та зазначити у довідці про грошове забезпечення відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідної категорії військовослужбовців з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 - 2102 грн;

- винести окрему ухвалу у зв`язку із допущеним порушенням Закону ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати останню та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням відповідного судового рішення.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №560/7647/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення розміру надбавки за особливості проходження служби - 0% та премії - 10% у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 та зобов`язано відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідної категорії військовослужбовців. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду у справі №560/7647/23 відповідачем виготовлено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020 (№ХС48285 від 27.11.2023), в якій зазначено надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% (3831,75 грн) та премію - 35% (3375,60 грн).

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, за змістом листа відповідача від 22.12.2023 №10/1/11606 при визначенні розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 2018 рік (1762 грн).

Відтак, позивач не погоджуючись з тим, що в оновленій довідці станом на 29.01.2020 відповідач розрахував надбавку за особливості проходження служби та премію, виходячи з розміру прожиткового мінімуму - 1762 грн, а не з розміру, встановленого станом на 01.01.2020, а саме 2102,00 грн., звернувся до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішенням суду у справі №560/7647/23 на відповідача не покладалось зобов`язань розраховувати додаткові види грошового забезпечення із чітко встановленого розміру, а величина, з якої мають обраховуватись додаткові види грошового забезпечення при виготовлені оновленої довідки не була предметом спору у справі №560/7647/23 та не досліджувалась судом.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України установлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Водночас, частиною шостою статті 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень-відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, суд застосовує до суб`єкта владних повноважень-відповідача положення статті 383 КАС України та постановляє окрему ухвалу лише в разу встановлення факту невиконання відповідачем дій зобов`язального характеру, визначених судовим рішенням.

Як встановлено зі змісту рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року у справі №560/7647/23, суд, зобов`язуючи відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020, питання стосовно розрахунку додаткових видів грошового забезпечення із чітко встановленого розміру не вирішував.

Наразі, суд в межах справи 560/7647/23 дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визначення судом конкретних розмірів складових грошового забезпечення задоволенню не належать, оскільки, такий розмір залежить виключно від розміру додаткових видів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців.

Крім того, рішення суду про покладення на відповідача обов`язку лише підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідної категорії військовослужбовців, повністю узгоджувалося із заявленими позовними вимогами та відповідало, по-перше, способу захисту порушених прав та інтересів у спірних правовідносинах, який позивач самостійно обрав, звертаючись до суду з позовом, а, по-друге, такому принципу адміністративного судочинства як диспозитивність, відповідно до якого суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою та в межах позовних вимог (ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 9 КАС України).

Разом з тим, не зважаючи на те, що рішення суду від 12.09.2023 року у справі №560/7647/23 не визначає розміру прожиткового мінімуму для розрахунку додаткових видів грошового забезпечення, за своїм змістом воно є чітким, зрозумілим та дає можливість з`ясувати, з яких саме підстав суд визнав право позивача на отримання ним оновленої довідки станом на 29.01.2020 року, а також встановити чи з таких підстав відповідач здійснив виконання рішення суду.

Так, частково задовольняючи адміністративний позов, суд констатував обов`язок відповідача виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020.

Водночас, вказаним судовим рішенням відповідачу встановлений порядок виконання ухваленого судом рішення, який полягає в тому, що вказана довідка повинна бути виготовлена відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідної категорії військовослужбовців.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія відхиляє доводи позивача, що при виконанні судового рішення відповідач безпідставно та неправомірно в оновленій довідці станом на 29.01.2020 розрахував надбавку за особливості проходження служби, та премію, виходячи з розміру прожиткового мінімуму - 1762 грн, а не з розміру, встановленого станом на 01.01.2020, а саме 2102,00 грн.

Судова колегія звертає увагу, що позивач не оскаржував рішення суду, а отже, погодився з ним, в тому числі з порядком його виконання відповідачем.

В даному випадку, слід врахувати, що норми статті 383 КАС України мають на меті забезпечити належне виконання ухваленого у конкретній адміністративній справі судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, винесеного на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у такій справі.

Натомість, в даній справі відповідач виконав ухвалене на користь позивача рішення.

Незгода позивача з конкретно визначеними відповідачем сумами додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії) може бути предметом розгляду в іншій окремій справі.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення поданої заяви немає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.