Справа № 160/27734/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 листопада 2024 року Справа 160/27734/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Букіної Л. Є.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі №160/27734/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про забезпечення позову задоволено повністю.

Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.10.2024 №358-рл щодо анулювання ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» №00035 на право Оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 28.04.2023 до 28.04.2028 року.

Заборонено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області вчиняти дії щодо внесення до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформації щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» ліцензій № 00035 на право Оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 28.04.2023 до 28.04.2028 та вчинити дії щодо поновлення запису про дію ліцензії № 00035 на право Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» Оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 28.04.2023 до 28.04.2028 р. до набрання законної сили рішення у справі № 160/27734/24.

Від відповідача до суду надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що встановлені ухвалою від 18.10.2024 року. Обгрунтовуючи клопотання відповідач посилався на те, що при прийнятті ухвали не враховано висновки колегії суддів, викладені в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №160/20650/24 де є ті самі сторони та з такими же вимогами щодо здійснення заходів забезпечення позову, та якою повністю визнано безпідставним та неправомірним застосування заходів забезпечення позову. Також звернув увагу, що позивач жодним чином не позбавлений права займатися основними видами діяльності, а саме виробництвом спирту коньячного, зернового дистилянту, алкогольних напоїв, а також права на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та оптову торгівлю алкогольними напоями - сидром та перрі та має для цього інші ліцензії.

Вирішуючи клопотання суд виходить з того, що відповідно до ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.

Забезпечивши позов ухвалою від 18.10.2024 року суд виходив з того, що своєчасне невжиття судом забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішення у цій справі, може призвести до порушення прав та охоронюємих законом інтересів заявника, та ускладнити або зробити фактично неможливим виконання рішення суду у цій справі у майбутньому, з огляду на можливі негативні наслідки застосування оскарженого розпорядження, яким у цьому випадку може бути неможливість здійснення позивачем фінансово-господарської діяльності, яка спрямована на отримання прибутку з огляду на те, що діяльність з оптової торгівлі алкогольними напоями, є одним з основних видів діяльності заявника, яка можлива лише за наявності відповідної ліценції.

Наведене доводить, що анулювання ліцензії призведе до зупинення господарської діяльності позивача, що очевидно потягне за собою неминучі наслідки як неможливість сплати підприємством податків та загальнообов`язкових платежів за результатами господарської діяльності, позбавить підприємство можливості своєчасно та у повному обсязі сплачувати заробітну плату працівникам, тому суд обирає спосіб забезпечення позову, який є співрозмірним до позовних вимог, які заявлено позивачем у цій справі, що забезпечить у подальшому виконання рішення суду у цій адміністративній справі, і застосовані судом заходи забезпечення адміністративного позову жодним чином не порушують прав та інтересів осіб, які беруть участь у розгляді цієї адміністративної справи.

При цьому, зупинення діяльності підприємства щодо оптової торгівлі призводить до втрати прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу тощо. Слід зазначити, що у разі задоволення позовних вимог та скасування оскарженого рішення буде значно ускладненим повернення втраченого позивачем прибутку за період розгляду справи по суті.

Тим самим будуть істотно порушені права підприємства, якого буде фактично позбавлено можливості здійснювати частину своєї основної господарської діяльністі до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку.

При цьому, застосовані ухвалою від 18.10.2024 заходи відповідають предмету позову та їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті.

Слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України не наводить підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.

Натомість, наведені відповідачем аргументи у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані, а фактично зводяться до не згодами із висновками суду, викладеними в ухвалі від 18.10.2024 року із посиланням на ту чи іншу судову практику, яку, на думку відповідача, безпідставно не прийнято до уваги судом першої інстанції, у тому числі, постанову Верховного Суду від 10.10.2023 року у справі №120/2284/23, висновки якої свідчить про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження, яким було анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Однак судом такі твердження відповідача судом до уваги не приймається, оскільки неоднозначність судової практики не є підставою для скасування вжитих заходів. Окремо суд наголошує, що заходи забезпечення позову у цьому спорі застосовані в першу чергу з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та недопущення очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам підприємства, а не від кількості приведеної ними судової практики.

Разом із цим, суд звертає увагу відповідача, що такі самі висновки зробив Верховний Суд у справі №140/36282/23 (постанова від 31.07.2024 року). Так, Верховний Суд погодився із рішеннями першої та апеляційної інстанції щодо застосування такого виду заходу, як зупинення розпорядження податкового органу про анулювання ліцензії. Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважали, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. Так, ті обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом судового рішення про вжиття заходів забезпечення позову в цій адміністративній справі не зникли та не зазнали істотних змін, а скасування заходів забезпечення адміністративного позову за своїм змістом не може бути запереченням проти ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування вжитих ухвалою суду від 18.10.2024 року заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення адміністративного позову у справі № 160/27734/2024 - відмовити.

Роз`яснити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не врученно в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Л.Є. Букіна