Справа № 480/6443/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
05 листопада 2024 року Справа № 480/6443/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням фактично отриманих сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 60% від суддівської винагороди: згідно виданої 17 червня 2024 року Сумським апеляційним судом довідки №20 за період з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 року; згідно виданої 17 червня 2024 року Сумським апеляційним судом довідки №21 за період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 року; згідно виданої 17 червня 2024 року Сумським апеляційним судом довідки №22 за період з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 року.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з грудня 2016 року позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Отримавши 17 червня 2024 року у Сумському апеляційному суді довідки №20, №21, №22 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01 2022, 01.01.2023, позивач 18.06.2024 звернулась до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі наданих довідок про суддівську винагороду. За результатом екстериторіального розподілу заяви позивача та результатів розгляду поданих документів ГУ ПФУ в Запорізькій області прийняло оскаржуване рішення про відмову у проведені перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання, з тих підстав, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів становить 2102 грн., тобто на рівні 2020 року. На думку позивача, таке рішення є протиправним, оскільки не відповідає вимогам статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Ухвалою суду від 25.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Після відкриття провадження у справі, згідно з ухвалою суду від 26.09.2024 позов залишено без руху у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду, позивачу запропоновано подати до суду заяву про поновлення вказаного строку із зазначенням причин пропуску строку.
ОСОБА_1 01.10.2024 подала до суду заяву про усунення недоліків, у якій вказала, що вона не пропустила строку звернення до суду, але якщо суд вважає, що строк пропущений, просить поновити строк.
Ухвалою суду від 04.10.2024 поновлено провадження у справі.
Суд вважає, що позов у частині зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 на підставі довідок Сумського апеляційного суду необхідно залишити без розгляду з огляду на наступне.
Згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що ОСОБА_1 26.02.2024 зверталася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області у здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік", за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік", починаючи з 01.01.2024, здійснювати нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік", за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік", починаючи з 01.01.2024, здійснювати нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік".
Ухвалою суду було відкрито провадження у справі №480/1446/24.
Після відкриття провадження у справі, ухвалою від 13.05.2024 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та надати докази поважності причин пропуску такого строку.
ОСОБА_1 , погодившись з ухвалою суду, на виконання вимог вказаної ухвали, надала до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, вказавши підставами для поновлення строку наступне.
Позивач зазначила, що строк нею був пропущений з поважних причин, а саме: через догляд останні півтора року за матір`ю 1943 року народження, яка потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою лікарсько-консультативної комісії Шосткинської центральної районної лікарні №25 від 17.04.2024; введення воєнного стану та перебування у с. Чапліївка, Шосткинського району, Сумської області, яке, з урахуванням оновлень, відносилось (відноситься) до переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії; введення на території України карантинних обмежень з 19.12.2020 по 01.07.2023.
Втім, суд не визнав вказані причини пропуску строку звернення до суду поважними, тому ухвалою від 07.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області у здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік", за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", за період з 01.01.2023 по 25.08.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом четвертим статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" та зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», за період з 01.01.2023 по 25.08.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом четвертим статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» - залишив без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду без поважних причин.
ОСОБА_1 , погодившись з такою ухвалою суду, не оскаржувала її в апеляційному порядку.
Тобто, ОСОБА_1 погодилася з тим, що вона пропустила строк звернення до суду з позовом про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2021 по 25.08.2023 без поважних причин.
Суд також звертає увагу на те, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 у справі №480/1446/24 були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового судді у відставці, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684,00 грн, встановленого абзацом 4 статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», зокрема за період з 26.08.2023 по 31.12.2023.
Не дивлячись на наявність ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 у справі №480/1446/24 про залишення позовної заяви без розгляду та рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 у справі №480/1446/24, які набрали законної сили, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
При цьому, позивач стверджує, що суть її позовних вимог у справі №480/1446/24 та позовні вимоги у справі, яка розглядається судом, є відмінними, а також заявляє, що вона не пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася до суду з позовом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 на підставі довідок Сумського апеляційного суду, які вона отримала 17.06.2024.
Тобто, позивачка стверджує, що вона дізналася про порушення своїх прав щодо виплати їй щомісячного довічного грошового судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 у неповному розмірі після отримання 17.06.2024 довідок Сумського апеляційного суду та отримання.
Вказані твердження ОСОБА_1 є надуманими та необгрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частини 3 статті 122 КАС України, при цьому, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вказаними нормами встановлений шестимісячний строк звернення до суду з позовом у вказаних правовідносинах.

Вирішуючи ж питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Суд звертає увагу, що довічне грошове утримання є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його виплата та розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про нарахування та виплати такого утримання.

Таким чином, у разі не проведення органом Пенсійного фонду України перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці автоматично, позивачу фактично стає відомо про порушення своїх прав з дня отримання місячної виплати.

Отже, з дня отримання довічного грошового утримання судді у відставці особою, якій її призначено, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй довічного грошового утримання судді у відставці звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 зазначив, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. За висновком Суду, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Отже, поняття повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Словосполучення повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, ОСОБА_1 , отримуючи довічне грошове утримання судді у відставці у неповному розмірі щомісячно, мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З урахуванням викладеного, твердження позивачки, що вона дізналася про порушення своїх прав щодо виплати їй щомісячного довічного грошового судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 у неповному розмірі після отримання 17.06.2024 довідок Сумського апеляційного суду, є безпідставними.

Крім того, такі твердження ОСОБА_1 спростовуються матеріалами адміністративної справи №480/1446/24, згідно з якими, позивачка не заперечувала, що вона дізналася про порушення своїх прав щодо виплати їй щомісячного довічного грошового судді у відставці за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 під час отримання таких виплат. При цьому ОСОБА_1 не оскаржила ухвалу суду від 07.06.2024 про залишення її позову без розгляду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового судді у відставці за період з 01.01.2021 по 25.08.2023 у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Слід також зауважити, що ОСОБА_1 у справі №480/1446/24 зверталася до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, мотивуючи пропущення строку тим, що останні півтора року вона здійснює постійний догляд за матір`ю 1943 року народження, яка потребує постійного стороннього догляду, воєнним станом та введенням на території України карантинних обмежень з 19.12.2020 по 01.07.2023.

Суд надав правову оцінку вказаним обставинам, втім не визнав зазначені позивачкою причини пропуску звернення до суду поважними, у зв`язку з чим залишив позов без розгляду, з якою погодилася позивачка.

У справі, що розглядається, позивачка не зазначила жодних причин пропуску строку звернення до суду.

Щодо посилання ОСОБА_1 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а суд зазначає, що у вказаній постанові досліджувалися зовсім інші правовідносини, зокрема вирішувалося питання: "чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 51, 55 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком", а тому висновки вказаної постанови жодним чином не поширюються на спірні правовідносини у даній справі.

На думку позивачки, початком строку звернення її до суду є дата отримання довідок Сумського апеляційного суду, тобто 17.06.2024.

Суд не погоджується з такою позицією позивачки, виходячи з наступного.

Верховним Судом викладено правовий висновок у постанові від 27 жовтня 2022 року у справі №640/10564/21, відповідно до якого довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою не є юридичним фактом, з яким пов`язується виникнення права на перерахунок. Суддівська винагорода визначається безпосередньо законом.

Довідка про суддівську винагороду має виключно інформаційний характер. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді. Суд також звернув увагу на юридичну позицію Конституційного Суду України, висловлену у Рішенні від 18.02.2020 року № 2-р/2020 (ч.6 п.16) про «автоматичне» здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру такої винагороди.

Положення пунктів 1, 3 Розділу II та пункту 2 Розділу III Порядку №3-1, які передбачають необхідність звернення судді та надання довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, не узгоджуються з принципом «автоматичності» перерахунку, про який йдеться у Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020.

Рада суддів України теж неодноразово звертала увагу Пенсійного фонду України на необхідність запровадження «автоматичного» перерахунку та внесення змін до Порядку №3-1, зокрема, у рішеннях від 01.03.2019 №12, від 09.04.2021 №7.

Отже, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

Аналогічний правий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №640/10564/21, від 12.09.2023 у справі №540/7777/21, від 28.11.2023 у справі №640/16655/21.

Отже, наявність чи відсутність довідок про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді, не впливає на перебіг строку звернення до суду з позовом про зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, а тому не може слугувати початком строку звернення до суду з таким позовом.

За приписами ч.3 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з ненаданням позивачем доказів про існування поважних причин пропуску строку звернення до суду щодо спірних відносин, суд вважає за необхідне позовну заяву в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням фактично отриманих сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 60% від суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 25.08.2023 згідно довідок Сумського апеляційного суду від 17.06.2024 №20, №21, №22, залишити без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням фактично отриманих сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 60% від суддівської винагороди: згідно виданої 17 червня 2024 року Сумським апеляційним судом довідки №20 за період з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 року; згідно виданої 17 червня 2024 року Сумським апеляційним судом довідки №21 за період з 01 січня 2022 по 31 грудня 2022 року; згідно виданої 17 червня 2024 року Сумським апеляційним судом довідки №22 за період з 01 січня 2023 по 25 серпня 2023 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя С.О. Бондар