Справа № 947/13199/24
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/253/24
УХВАЛА

про вирішення питання про відвід судді

06.11.2024

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя - Куриленко О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - Кучеренка Геннадія Анатолійовича про відвід судді по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку звернення з позовом, визнання постанов про адміністративні правопорушення протиправними, скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справам та стягнення судових витрат.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Гниличенко М.В. від 23.04.2024 року позовну заяву повернуто позивачці на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року про повернення позовної заяви скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із невідповідністю її вимогам статтям 160, 161 КАС України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В. від 02.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачці на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2024 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.08.2024 року про повернення позовної заяви скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 року вищевказану справу розподілено судді Гниличенко М.В.

До вирішення питання про відкриття провадження у справі суддею Гниличенко М.В. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.10.2024 задоволено заяву судді Гниличенко М.В. про самовідвід та справу передано для визначення головуючого судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 року головуючим суддею по справі визначено суддю Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01 листопада 2024 року та 04 листопада 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - Кучеренком Геннадієм Анатолійовичем надіслано на електронну пошту суду клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, згідно якого представник позивача просив суд здійснити огляд транспортних засобів - MAN ВН 8815 ОТ, напівпричіп НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 05 листопада 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про огляд транспортного засобу, як речового доказу, в порядку ст. 81 КАС України по справі залишено без задоволення.

05 листопад 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - Кучеренка Геннадія Анатолійовича на електронну пошту суду надійшла заява про відвід судді, в якій останній зазначає про сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 КАС України, за цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Вивчивши заяву про відвід, вважаю її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 37 цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку заяві представника позивача ОСОБА_1 - Кучеренка Геннадія Анатолійовича по вищезазначений справі, суд зазначає, що доводи, на які посилається представник позивача у заяві не є підставами для висновку, що суддя може проявити упередженість або бути безстороннім у даній справі.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до приписів статті 12 і глави 10 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, а також зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду вказаної справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, представник позивача зазначив, що, на його думку, судовий процес за даною справою є упередженим та суддя Куриленко О.М. не може брати участь у розгляді цієї справи, оскільки ухвалою суду від 05 листопада 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотанні про огляд доказів за їх місцезнаходженням. Зазначив, що суддя вже фактично висловилася щодо способу доведення позивачем свої вимог.

Стверджує, що суддя Куриленко О.М. не бажає розглядати справу за законом, приймаючи ухвали які оскарженню не підлягають.

Суд звертає увагу представника позивача, що перелік ухвал, які не підлягають оскарженню чітко визначений Кодексом адміністративного судочинства України. Тому, твердження представника позивача про прийняття суддею ухвал які оскарженню не підлягають (ухвали про відкриття провадження та про відмову у задоволенні клопотань про огляд транспортного засобу, як речового доказу, в порядку ст. 81 КАС України) суперечить вимогам Закону, оскільки ці ухвали не входять до переліку тих, на які може бути подана апеляційна скарга.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Що стосується зауважень представника позивача щодо того, що провадження по цій справі було відкрито, завдяки наполегливості позивача та його консультантів, за скаргами яких апеляційний суд двічі скасував ухвали судді Гниличенко М.В., при цьому що апеляційний суд, двічі скасувавши ухвали судді Гниличенко М.В., двічі скерував дані матеріали до суду для продовження розгляду справи, а не для (як зробила суддя Гниличенко М.В.) повторного залишення позову без руху.

Суд звертає увагу, що дії описані, представником позивача стосуються судді Гниличенко М.В. та не можуть бути підставою для відводу судді Куриленко О.М.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 року головуючим суддею по справі визначено суддю Куриленко О.М. Таким чином, процесуальні рішення, з якими не згоден представник позивача, були прийняті до передачі справи судді Куриленко О.М., іншою суддею.

Відповідно до ч. 8 ст. 171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою-шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Звертаю увагу представника позивача, що суддею Куриленко О.М. було відкрито провадження по цій справі у межах строків, визначених КАС України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 року головуючим суддею по справі визначено суддю Куриленко О.М., справа передана судді 28.10.2024 року (оскільки 26.10.2024 року та 27.10.2024 року припадали на вихідні дні - субота та неділя), ухвала про відкриття провадження була постановлена 28.10.2024 року. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу надіслано для оприлюднення 30.10.2024 року, зареєстровано 30.10.2024 року та забезпечено надання загального доступу 31.10.2024 року.

Щодо доводів представника позивача з приводу доступу до правосуддя в контексті статті 1 Конвенції з відповідним посиланням на рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви №29458/04 та №29465/04, суд зазначає, що у цій справі Європейський суд з прав людини визнав порушення статі 6 Конвенції за обставини, котрі відрізняються від обставин у справі, що розглядається.

Зокрема у пункті 26 цього рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно зі статтею 111-18 Господарського процесуального кодексу Верховний Суд, скасувавши постанову Вищого господарського суду, міг або повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі. Натомість він залишив у силі постанову Апеляційного суду, а такі дії не були передбачені Господарським процесуальним кодексом, що було підтверджено Урядом у його зауваженнях. Суд також зазначає, що не було жодної іншої правової норми, яка б надавала повноваження Верховному Суду ухвалювати такого роду рішення. Суд вважає, що загальні положення Конституції України, на які посилався Уряд , не могли слугувати достатньою правовою підставою для такої специфічної компетенції, яка не надавалась відповідним законодавством.

У справі, яка розглядається у цьому провадженні Кодекс адміністративного судочинства України прямо передбачено повноваження суду відмовляти у задоволенні клопотань сторін, зокрема, й у задоволенні клопотання про огляд речових доказів.

Суд зазначає представнику позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 6 та 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні справи.

Отже, доводи заявника щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді при здійсненні процесуальних дій є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді заявника з процесуальними діями та рішенням судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати відвід, заявлений представником позивача ОСОБА_1 - Кучеренком Геннадієм Анатолійовичем судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксані Михайлівні, - необґрунтованим.

Передати заяву представника позивача ОСОБА_1 - Кучеренка Геннадія Анатолійовича про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни до канцелярії Київського районного суду м.Одеси для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України іншим суддею, визначеним згідно статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Куриленко