Справа № 420/28221/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст.ст.43,63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, щодо сплати з 01 лютого 2022 року пенсії за вислугу років ОСОБА_2 із обмеженням її максимальним розміром: 19340 грн. і невиплаті до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн., із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/7518/23 від 13.06.2023 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, невиплаті до пенсії індексації за 2022 рік з 01.03.2022 року з коефіцієнтом 0.140 (ОСНП 24886,3) в розмірі: 3484,08- грн. та письмової відмови вх. №14810-11908/К- 02/8-1500/24 від 09.05.2024 року сплатити пенсію 01 лютого 2022 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 24886,3грн.;

зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплатити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з 01 лютого 2022 року в розмірі фактично нарахованої суми: 24886,3грн. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/7518/23 від 13.06.2023 року без обмеження підсумка пенсії максимальним розміром в сумі: 19340 грн. і з виплатою до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000, грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, сплатити починаючи з 01.03.2022р. індексацію за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08грн. та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом сплатити заборгованість із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Позивач зазначає, що при здійсненні перерахунку його пенсії, на виконання рішень суду, відповідачем протиправно застосовано обмеження пенсії максимальним розміром та не виплачується щомісячна доплата в розмірі 2000 грн. та індексація за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08грн.

Ухвалою суду 11 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволені позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідач при перерахунку пенсії позивача діяв відповідно до норм чинного законодавства та протиправних дій не допустив.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 року по справі №420/7518/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 перераховану пенсію з 01.03.2023 року без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року по справі №420/13221/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року по справі №420/46/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.02.2022 року ОСОБА_1 на підставі довідки №ЮО98594 від 17.11.2023 року про грошове забезпечення станом на 01.01.2022 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

З перерахунків пенсії позивача вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було здійснено наступні перерахунки пенсії позивачу:

з 01.02.2022 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача ОСОБА_4 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/46/24 від 01.03.2024 року та визначено останньому підсумок пенсії (з додатковими видами грошового забезпечення і надбавками) у розмірі 24886,30 грн. Фактично сплачувалась пенсія в розмірі: 19340 грн.

з 01.03.2022 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача ОСОБА_4 та визначено останньому підсумок пенсії (з додатковими видами грошового забезпечення і надбавками) у розмірі 28370,38 грн, однак без виплати до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, з нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. Фактично сплачувалась пенсія в розмірі 19340 грн.

з 01.03.2023 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача ОСОБА_4 та визначено останньому підсумок пенсії (з додатковими видами грошового забезпечення і надбавками) у розмірі: 29870,38 грн, однак без виплати до пенсії з 01.03.2023 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, з нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. Фактично сплачувалась пенсія в розмірі 23623 грн.

з 01.03.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок проіндексованої пенсії позивачу за рішенням суду №420/10388/24 від 07.06.2024 року за пенсійною справою № ЮО 098594 обчислено і перераховано підсумок пенсії: 31370,38 грн. без виплати до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000, грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, без нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. з обмеженням пенсії максимальним розміром: 23623,03 грн та сплачено остаточно в обмеженому розмірі: 23623,03 грн.

з 01.05.2024 року відповідачем здійснено перерахунок проіндексованої пенсії позивача ОСОБА_4 за пенсійною справою № ЮО 098594 та визначено останньому підсумок пенсії (з додатковими видами грошового забезпечення і надбавками) у розмірі: 31370,38 грн однак без виплати до пенсії з 01.03.2023 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, з нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. Фактично сплачувалась пенсія в розмірі:23623,03 грн. Пенсія обмежена максимальним розміром виплати: 23623,03 грн.

з 01.03.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок проіндексованої пенсії позивачу за рішенням суду №420/10388/24 від 07.06.2024 року за пенсійною справою № ЮО 098594 обчислено і перераховано підсумок пенсії: 27886,3 грн. без виплати до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000,- грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, без нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. з обмеженням пенсії максимальним розміром:25123,03 грн та сплачено остаточно в обмеженому розмірі: 25123,03 грн.

з 01.08.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок проіндексованої пенсії позивачу за рішенням суду №420/10388/24 від 07.06.2024 року за пенсійною справою № ЮО 098594 обчислено і перераховано підсумок пенсії:27886,3 грн. без виплати до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, без нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. з обмеженням пенсії максимальним розміром:25123,03 грн та сплачено остаточно в обмеженому розмірі: 25123,03 грн.

з 01.03.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок проіндексованої пенсії позивачу за рішенням суду №420/10388/24 від 07.06.2024 року за пенсійною справою № ЮО 098594 обчислено і перераховано підсумок пенсії:27886,3 грн. без виплати до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, без нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. з обмеженням пенсії максимальним розміром: 27886,3 грн та сплачено остаточно в обмеженому розмірі: 27886,3 грн.

з 01.09.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок проіндексованої пенсії позивачу за рішенням суду №420/10388/24 від 07.06.2024 року за пенсійною справою № ЮО 098594 обчислено і перераховано підсумок пенсії: 27886,3 грн. без виплати до пенсії з 01.02.2022 року щомісячної доплати в розмірі 2000, грн. із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №420/13221/23 від 28.07.2023 року, без нарахуванням починаючи з 01.03.2022р. індексації за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 від (ОСНП 24886,3) розмірі: 3484,08 грн. з обмеженням пенсії максимальним розміром:27886,3 грн та сплачено остаточно в обмеженому розмірі: 27886,3 грн.

10.04.2024 року позивач направив до відповідача заяву ВЕБ-15001-Ф-С-24-065498 з проханням про перерахування основного розміру за рішенням суду № 420/46/24 від 01.03.2024 року без обмеження максимальним розміром і виплати суми боргу.

09.05.2024 року Відповідач листом за вих. №14810-11908/K-02/8-1500/24 відмовив у задоволенні заяви позивача мотивуючи тим, що «Оскільки Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/29371/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2023 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату та становить 25660,56 грн».

Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 встановлений порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до п.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. При цьому пенсіонери звертаються до органів, що призначають пенсії з відповідними заявами та в разі необхідності подають документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно із частиною другою Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

В зв`язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI редакція ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ викладена у наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність». Аналогічні зміни були внесені до ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (зі змінами) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 №118 установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови (в розмірі 1,14), у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Суд зазначає, що з наведених вище положення вбачається, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, - в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016.

Згідно з п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вносились лише зміни до другого речення.

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII з урахуванням змісту рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

При цьому, після прийняття Конституційним Судом України описаного вище рішення від 20.12.2016 року зміни до першого речення ч.7 ст.43 Закону аналогічного змісту новими законами не вносились. Це означає, що починаючи з 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Так, відповідно до протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022 року, відповідач здійснив нарахування індексації, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16 лютого 2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», однак обмежив розмір пенсії до виплати.

З урахуванням зазначеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 , безпідставно обмежило максимальним розміром суму перерахованої з 01.03.2022 року пенсії.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.03.2022 року перерахованої ОСОБА_3 пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, доплат до пенсії, індексації пенсії) максимальним розміром, є протиправними.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_3 перерахованої з 01.03.2022 року пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, доплат до пенсії, індексації пенсії) без обмеження її максимальним розміром.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання здійснити виплату щомісячної доплати в розмірі 2000 грн., суд зазначає наступне.

Так, судом не встановлено, а позивачем не надано доказів звернення до Головного управління ПФУ в Одеській області із відповідною заявою щодо поновлення порушених прав, шляхом нарахування та виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Загально прийняте розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" визначається як зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Отже, для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною адміністративний суд не може обмежитися лише одним фактом неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а й зобов`язаний також з`ясувати і перевірити наявність або відсутність конкретних причин, умов та обставин, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. При цьому, важливе значення мають: юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічне визначення розуміння "протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень" міститься також у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17 та постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 688/4324/16-а.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позивач не довів порушення з боку ГУ ПФУ в Одеській області своїх прав, що, у свою чергу, вказує на необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність підстав для їх задоволення.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.02.2022 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, доплат до пенсії, індексації пенсії) максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахованої з 01.03.2022 року пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, доплат до пенсії, індексації пенсії) без обмеження її максимальним розміром.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко