Справа № 140/7531/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 рокуСправа № 140/7531/20 пров. № А/857/20282/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Пліша М.А.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року (суддя Денисюк Р.С., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Волинського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 140/7531/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУПФ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУПФ) задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII).

Зобов`язано ГУПФ здійснити ОСОБА_1 з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (далі Рішення суду).

05.07.2024 на адресу суду від ОСОБА_2 знову надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ОСОБА_1 , яка померла, на правонаступника ОСОБА_2 (далі Заява).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із постановленню ухвалою, її оскаржила заявник, яка із покликанням на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просить таку скасувати, та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В доводах апеляційної скарги вказує, що суд не взяв до уваги той факт, що вона зверталась до ГУПФ з метою отримання успадкованої пенсії матері - ОСОБА_1 , що є новою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС). У відповідь на її звернення ГУПФ повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідач, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником було подано до суду повторно заяву в порядку статті 379 КАС (з тих самих підстав) з питання, яке судом уже вирішувалось, тому це слід розцінювати як зловживання позивачем наданими законом процесуальними правами, у зв`язку з чим Заява підлягає поверненню.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 379 КАС, згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з приписів КАС та Закону №1404-VIII, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

Як видно з матеріалів справи, 27.04.2021 набрало законної сили Рішення суду у цій справі, яким зобов`язано ГУПФ здійснити ОСОБА_1 з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

З виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.2024 слідує, що спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з суми неотриманого у зв`язку із смертю спадкодавця нарахування, яке було проведено на виконання Рішення суду 198958,16 грн.

05.02.2024 до Волинського окружного адміністративного суду у порядку статті 379 КАС надійшла заява ОСОБА_2 про заміну стягувача ОСОБА_1 , яка померла, на правонаступника ОСОБА_2 (далі Заява-1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження в відмовлено. (далі Ухвала суду).

05.07.2024 на адресу суду від ОСОБА_2 повторно надійшла Заява, а саме про заміну стягувача ОСОБА_1 , яка померла, на правонаступника ОСОБА_2 . У Заяві вказано, що у відповідь на її звернення ГУПФ повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Вказаний лист від 13.06.2024 ГУПФ був наданий суду апеляційної інстанції на вимогу, в якому вказано, що на виконання Рішення суду ГУПФ проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в межах покладених судовим рішенням зобов`язань. Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, заявнику необхідно подати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційний суд зазначає, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 КАС є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною другою статті 44 КАС визначено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також частиною першою статті 45 КАС установлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин (пункт 1 частини другої статті 45 КАС).

Суд звертає увагу, що раніше заявниця ОСОБА_2 вже зверталася до адміністративного суду в порядку статті 379 КАС із аналогічною за змістом Заявою-1 (а.с.40-41).

Вказана заява була вирішена судом, про що постановлено Ухвалу суду.

Однак, в розглядуваному випадку, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подаючи повторно Заяву у порядку статті 379 КАС, дії заявника слід розцінювати, як зловживанням процесуальними правами, так, як підстава за якої вказана Заява подана (а саме лист ГУПФ від 13.06.2024) є відмінною від підстав подання Заяви-1.

Частиною першою статті 370 КАС (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС).

Згідно із статтею 52 КАС у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Положеннями статті 1216 ЦК (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).

За приписами статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною першою статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження) встановлено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За приписами статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу ПФУ, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату пенсії.

Згідно з частинами першою-другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

З огляду на викладені норми, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж Закон №1404-VIII не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII).

Відтак, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, та відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13 грудня 2018 року, 07 березня 2019 року, 31 жовтня 2019 року у справах №№2-а-1710/11, 617/7748/12, 617/1926/12 відповідно.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №140/7531/20.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення Заяви.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 379 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження від 03.07.2024 задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі №140/7531/20, а саме стягувача ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року.