Справа № 356/347/24
Суддя: Юрченко Я. О.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 356/347/24
Провадження № 2-а/209/26/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченка Я.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Переверзова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

І. Стислий виклад позиції позивача та представника відповідача.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № б/н від 25.04.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, скасувати.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 07.03.2024 року він отримав повістку для з`явлення 20.03.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних. 20.03.2024 року прибув на вказаний в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки облікових даних та пояснив представникові центру комплектації, що у даний час пройшов медичний огляд лікарями БЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 і комісією його визнано придатним до військової служби. Оскільки з постановою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 не згоден та вважає, що вона суперечить чинному законодавству, то ним у визначений законодавством строк подав скаргу до ВЛК вищого рівня 22.03.2024 року.

19.04.2024 року добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки облікових даних. Одразу ж щодо нього був складений заступником командира роти ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення № б/н від 19.04.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 19.04.2024 року о 11.15 годин, тобто в особливий період, під час мобілізації не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у вказаний вище строк, зазначений у повістці, яка була останньому вручена чим порушив ч. 3 статті 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Враховуючи те, що обов`язку з`являтись цього дня до ІНФОРМАЦІЯ_4 , копію протоколу було вручено під розпис з повідомленням розгляду справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год. 25.04.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.04.2024 року мав проходити обстеження лікарями ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , то 22.04.2024 року у спілкуванні з представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 узгодив питання розгляду адміністративної справи на 24.05.2024 року.

24.04.2024 року, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 для розгляду справи. Посадова особа центру пояснила, що ним було порушено норму ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відносно нього буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100 гривень. Зі змістом постанови не був ознайомлений, копію постанови має отримати у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зі змісту отриманої постанови вбачається, що ОСОБА_1 , о 11.00 годин 20.03.2024 року, тобто в особливий період, під час мобілізації не з`явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_7 у вказаний вище строк, зазначений в отриманому ним документі, а саме повістці, яка була останньому вручена 07.03.2024 року, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Враховуючи те, що копію постанови не було вручено та направлено поштою лише 10.05.2024 року, вважає, що це свідчить про порушення ІНФОРМАЦІЯ_8 вимог ст. 285 КУпАП. Зазначає, що оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбувалося, будь-якого повідомлення про час та місце розгляду справи він не отримував та не міг заявляти клопотання, заперечення, надавати докази та скористатись правовою допомогою (а.с. 1-7).

Також, разом з позовною заявою подав клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому просить поновити строк на звернення до суду, мотивуючи її тим, що копію постанови йому було надіслано поштою тільки 10.05.2024 року, про що свідчить дата, вказана на штемпелі на конверті (а.с. 20-21).

Не погодившись із вказаним позовом, представник відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що доводи позивача, викладені у позовній заяві, не є обґрунтованими, проти задоволення позову заперечує.

В обґрунтування своєї позиції звернув увагу на те, що відповідно до складеного уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу № 531 від 19.04.2024 року, позивач в особливий період, під час мобілізації, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 у строк, зазначений в повістці, яка була останньому вручена 07.03.2024 року, чим порушив норми мобілізаційного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, а саме ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 531 від 19.04.2024 року, позивачу усно було роз`яснено вищезазначене твердження, а саме порушення ним ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому його дії були кваліфіковані за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП як порушення мобілізаційного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Відповідно до отриманої позивачем повістки від 07.03.2024 року, останній зобов`язувався прибути до ІНФОРМАЦІЯ_9 на 11.00 годину 20.03.2024 року, проте позивач не виконав зазначену вимогу відповідного органу військового управління та не надав підтверджуючі документи про поважність причин неприбуття. Таким чином, встановивши всі обставини справи та у відповідності до ст. 7, 256 КУпАП, 19.04.2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності позивача відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення № 531 від 19.04.2024 року та під особистий підпис доведено його права, обов`язки та у відповідності до ч. 2 ст. 254 КУпАП останньому вручено другий примірник зазначеного протоколу. Зважаючи на той факт, що позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_9 20.03.2024 року, згідно отриманої останнім повістки, то дана дата вважається днем вчинення даного правопорушення, про що було зазначено в оскаржуваній постанові. При цьому після настання вказаної дати, в останнього не припинявся обов`язок прибути до вказаного органу військового управління для оновлення військово-облікових даних, так як дане порушення вважається триваючим. В свою чергу, днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення є день складання протоколу № 531, тобто 19.04.2024 року, коли позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Враховуючи вище викладене, дати, зазначені в зазначених процесуальних документах, є вірними та не вважаються помилковими.

При цьому, протокол № 531 від 19.04.2024 року містить інформацію про суть адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, проте, так як зазначений документ сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій даної особи, то в даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_8 при вирішенні справи на підтвердження винуватості позивача брав за основу в доказуванні окрім протоколу, також і повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_9 від 07.03.2024 року. Таким чином, вважає, що зазначені докази взаємодоповнюють один одного та в цілому доказують винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Також, при складанні протоколу № 531 від 19.04.2024 року за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, позивачу під особистий підпис повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відбудеться о 10.00 годин 25.04.2024 року у кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто останньому повідомлено місце, дату та час розгляду адміністративної справи, а також позивачу роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис позивача у вищезазначеному протоколі. Таким чином, протокол № 531 від 19.04.2024 року за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП разом з повісткою від 07.03.2024 року є таким, що повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. (а.с. 63-72).

Позивач та відповідач повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 75).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

23.05.2024 року позивачем подано дана позовна заява з додатками (а.с. 1-21).

03.06.2024 року ухвалою судді Березанського міського суду Київської області адміністративну справу № 356/347/24 за позовом ОСОБА_1 передана до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за підсудністю (а.с. 33).

14.08.2024 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 22 серпня 2024 року (а.с. 43).

24.09.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 63-74).

10.10.2024 року було відкладено судове засідання на 16.10.2024 року через відсутність відомостей про ознайомлення ОСОБА_1 з відзивом відповідача на позовну заяву (а.с. 77, 78).

16.10.2024 року у зв`язку з зайнятістю судді у кримінальній справі № 207/4644/24, справа щодо ОСОБА_1 знята з розгляду. Слухання справи відкладено на 01.11.2024 року (а.с. 79).

01.11.2024 проведений судовий розгляд за наявними матеріалами справи, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи та складено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до повістки, виписаної на ім`я ОСОБА_1 від 07.03.2024 року, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_3 , позивач мав зобов`язання з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 20.03.2024 року о 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , та попереджено, що за неприбуття саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин передбачена відповідальність відповідно до закону (а.с. 18).

19 квітня 2024 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 заступником командира роти, старшим лейтенантом ОСОБА_2 був складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № б/н, відповідно до якого 19.04.2024 року о 11 год. 15 хв., тобто в особливий період, під час мобілізації, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у вказаний вище строк, зазначений у повістці, яка була йому вручена (дата не вказана), чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, в самому протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться о 10 год. 00 хв. 25.04.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет № 20, що підтверджується також особистим підписом ОСОБА_1 (а.с. 14).

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_10 полковником ОСОБА_4 листом від 17.04.2024 року вих. № 1204/2/1/3/4616, відповідно до п. 2.8.3. розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, запропоновано 25.04.20024 року представити громадянина ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою визначення ступеню придатності до військової служби, про що повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), про що свідчить вчинення останнім реєстрації вхідної кореспонденції (вх. № 373 від 20.04.2024 року) та військовозобов`язаного ОСОБА_1 (а.с. 15).

Відповідно до постанови № б/н від 25.04.2024, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_5 , яка була надіслана особі, яка притягається до адміністративної відповідальності 10.05.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладений на нього штраф у сумі 5100 грн..

При обставинах, зазначених у цій постанові, ОСОБА_1 о 11 год. 00 хв. 20 березня 2024 року, тобто в особливий період, під час мобілізації, не з`явився до збірного пункту НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний вище строк, зазначений в отриманому ним документі, а саме повістці, яка була йому вручена 07.03.2024 року, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 10).

Матеріали справи містять супровідний лист за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_7 (вих. від 06.05.2024 року № НЮС-523), відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 направлена постанова № 807 від 25.04.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 13).

Факт надіслання оскарженої постанови ІНФОРМАЦІЯ_8 на ім`я ОСОБА_1 за допомогою оператора поштового зв`язку саме 10.05.2024 року, підтверджується копією конверту, який міститься в матеріалах справи та долучений позивачем до позовної заяви (а.с. 11-12).

Проте, суд звертає увагу та те, що оскаржена постанова, яка надіслана позивачу, не містить підпису посадової особи, що його склала.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками процесу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

На підставі ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

На підставі ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, позивач зазначає, що про наявність постанови йому стало відомо після сповіщення його шляхом надіслання оскарженої постанови ІНФОРМАЦІЯ_8 на його адресу за допомогою оператора поштового зв`язку саме 10.05.2024 року, що підтверджується копією конверту, який міститься в матеріалах справи та долучений позивачем до позовної заяви. Будь-яких інших відомостей щодо того, що ОСОБА_1 міг дізнатися раніше про існування оскарженої постанови матеріали справи не містять, а відповідач у відзиві на позовну заяву не висловив заперечень щодо поновлення пропущеного процесуального строку.

Відтак, з метою забезпечення гарантій та права на звернення до суду за захистом особистих прав громадян, суд дійшов висновку, що строк, встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України, протягом якого може бути подано позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, слід поновити, оскільки позовну заяву до суду скеровано до суду 23 травня 2024 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядаючи справи про адміністративне правопорушення від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинні, крім іншого, вирішити питання визначені ст. 278 КУпАП, а саме: чи належить згідно з ст. 235 КУпАП до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол згідно з ст. 256 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи згідно з ст. 277-2 КУпАП, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Водночас в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, належним чином не перевірено питання щодо поважних причин відсутності ОСОБА_1 25.04.2024 року через проходження ним військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою визначення ступеню придатності до військової служби, про що належним чином повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), внаслідок чого справа розглянута в один день зі складання протоколу про адміністративне правопорушення та в ході розгляду такої справи належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний в його вчиненні ОСОБА_1 , чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжуються відповідальність, не встановлено наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із пп. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно з абз. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП настає, зокрема, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке було вчинене в особливий період. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Встановлено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Посилання в оскарженій постанові на те, що ОСОБА_1 було сповіщено 07.03.2024 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 20.03.2024 року, не підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами, оскільки зобов`язання у позивача прибути саме 20.03.2024 року було до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться за іншою адресою, ніж місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Примірник протоколу б/н від 19.04.2024 року, вручений ОСОБА_1 , взагалі не містить посилання на дату отримання останнім повістки, проте як у примірнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданого в обґрунтування своїх заперечень, долученого до відзиву на позов, міститься допис в цій частині.

Суд критично ставиться до стверджень відповідача про те, що запис у постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 № 807 від 25.04.2024 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_12 є технічною помилкою, оскільки на підставі обґрунтованості та вмотивованості складеної постанови посадовою особою суд має встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення відповідачем подано відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому копії документів, долучених до відзиву за переконанням суду є такими, що не відповідають критеріям належності та достовірності доказів, оскільки останні містять в собі недостовірні відомості щодо предмету доказування тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд погоджується з позицією позивача щодо порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення та відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на звернення до суду з позовною заявою про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову б/н по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_5 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 80 коп..

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.11.2024 року.

Суддя Я.О.Юрченко