Справа № 158/2380/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 158/2380/24 пров. № А/857/21762/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2024 року (суддя Сіліч Ю.Л., ухвалене в м. Ківерці о 15 год. 14 хв., повний текст рішення складений 09.08.2024) у справі №158/2380/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просив:

-визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №570 ЛРТЦК від 12 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

-провадження в адміністративній справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2024 року позов задоволено частково. Скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №570 ЛРТЦК від 12 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а справу надіслано на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.

Зазначене рішенням суду в апеляційному порядку оскаржив позивач- ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2024 року у даній справі скасувати. Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов позивача до відповідача про скасування постанови задовольнити. Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №570 ЛРТЦК від 12 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що 2 липня 2024 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання відстрочки, оскільки позивач виховує 3 дітей. Однак, позивачу було повідомлено, що він порушив закон і не перебуває на обліку, а тому має заплатити штраф. Згодом, позивачу було вручено постанову №570 ЛРТЦК від 12.07.2024 року, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено штраф у розмірі 17 000 гривень. Проте, позивачу є незрозумілим за якою статтею КУпАП його притягнуто у резолютивній часині постанови, відтак позивачу до кінця не зрозуміло який склад правопорушення наявний в його діях. Також вважає, що оскаржувана постанова не підписана уповноваженою особою, оскільки в рядку Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 » міститься не підпис, а відтиск факсимільє.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 12 липня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №570 ЛРТЦК.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, громадянин ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку, встановлених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, а також пункт 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: не перебуває на військовому обліку у відповідному РТЦК, не виконує правила військового обліку, встановлені законодавством.

За наслідком - на громадянина ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

ОСОБА_1 не погодившись з постановою по справі про адміністративне правопорушення №570 ЛРТЦК, звернувся в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що у резолютивній частині постанови не зазначено про вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення та нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Разом з тим, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов`язують призначати стягнення в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, та з урахуванням обставин, встановлених статтею 33 кодексу.

Згідно статті 27 КУпАП штраф визначено як грошове стягнення, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

У санкціях статей (санкціях частин статей) КУпАП стягнення у виді штрафу визначено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Відтак, КУпАП чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру стягнення у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно з «Перехідними положеннями» Податкового кодексу (п.5 підрозділу 1 розділ ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділ IV цього кодексу для відповідного року.

При накладенні стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті КУпАП, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що накладаючи на позивача адміністративне стягнення, посадовою особою вимог закону щодо призначення стягнення у виді штрафу не дотримано; призначено штраф у грошовій сумі без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що суперечить нормам чинного КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції що постанова № 570 ЛРТЦК за справою про адміністративне правопорушення від 12.07.2024 року не відповідає вищевказаним вимогам закону, а тому наявні правові підстави для направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2024 року у справі №158/2380/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 01.11.2024