Справа № 420/18202/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18202/23
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі №420/18202/23 та встановлення судового контролю в порядку статті 382, 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі № 420/18202/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме: без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 25.05.2023 року.

Вищезазначене рішення суду було залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024 року.

11.07.2024р. до суду надійшла заява позивача подана у порядку ст.382 КАС України в якій позивач просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у невиконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 р. по адміністративній справі№420/18202/23.Винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 25.05.2023 з урахування доплати за понаднормовий стаж у розмірі 5753,91 грн.

В обґрунтування зазначених заяв зазначено, що рішення суду відповідачем в повній мірі не виконано.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі №420/18202/23 та встановлення судового контролю в порядку статті 382, 383 КАС України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 25.05.2023 з урахування доплати за понаднормовий стаж у розмірі 5753,91 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що пенсійним органом при перерахунку було застосовано розрахункова величина мінімальний розмір пенсії для працюючих пенсіонерів, коли судом було зобов`язано здійснити перерахунок із 1% від середнього заробітку позивачу не зрозуміло, водночас судом розрахунок не досліджено. Вказує про порушення з боку відповідача норм чинного законодавства при виконанні рішення суду у справі №420/18202/23, а тому у даному випадку наявні усі правові підстави для застосування заходів у порядку статті 383 КАС України.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що відповідачем вчинено дії на виконання рішення суду, а отже прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення ОСОБА_1 визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі №420/18202/23 та встановлення судового контролю в порядку статті 382, 383 КАС України

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та від 1 травня 2023 року у справі № 520/926/21.

Процесуальне законодавство визначає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Таким чином Кодексом адміністративного судочинства України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.

Так, частиною 1 статті 383 КАС України, передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Правові норми статті 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019р. у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що виконанням рішення суду є вчинення відповідачем дій у повній відповідності із резолютивною частиною рішення.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі № 420/18202/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме: без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 25.05.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду, Головне управління 25.11.2023 здійснено перерахунок та виплату пенсії Позивачу із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 25.05.2023.

Сума доплати згідно зазначеного рішення суду з 25.05.2023 по 30.11.2023 склала 1002,98 грн.

Апелянт вказує, що пенсійним органом застосовано розрахункова величина мінімальний розмір пенсії для працюючих пенсіонерів, а судом було зобов`язано здійснити перерахунок із 1% від середнього заробітку, тобто позивач фактично не погоджується з проведеним відповідачем обрахунком.

Так, колегія суддів дослідивши наявний в матеріалах справи розрахунок та перерахунок пенсії позивача зазначає, що такий проведено відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Колегія суддів звертає увагу, що сума доплати за понаднормовий стаж залежить від розміру пенсії за віком особи та визначається як добуток одного відсотка розміру пенсії за віком на кількість перероблених років стажу. У разі, якщо пенсія за віком особи перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, сума доплати за понаднормовий стаж буде рахуватися як добуток одного відсотка від цього мінімуму, на кількість перероблених нею років стажу понад норму.

При цьому, судом в рішенні не було проведено розрахунок розміру доплати, а лише зазначено про право позивача на перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме: без застосування ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 25.05.2023 року.

В свою чергу, якщо позивач не погоджується із результатами проведення пенсійним органом перерахунку пенсії, останній вправі звернутися з окремим позовом.

Отже, судом не встановлено невжиття відповідачем дій з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав заявника.

Таким чином, згідно із ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву без задоволення. Тобто, заява відповідно до ст.383 КАС України не підлягала задоволенню.

У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів також не вбачає підстав для винесення окремої ухвали відносно Головного управління пенсійного фонду в Одеській області в порядку ст.ст.383, 249 КАС України.

Щодо вимоги апелянта зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 25.05.2023 з урахування доплати за понаднормовий стаж у розмірі 5753,91 грн., то колегія суддів зазначає, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України не містить процесуальної можливості застосовувати судом заходи зобов`язального характеру, як на цьому наполягає позивач.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 308, 312, 315,316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 04 листопада 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова