Справа № 308/17899/24
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Дегтяренко К.С.,

за участю секретаря Чейпеш В.В.,

перекладача ОСОБА_1

за участі учасників:

представника позивача - Костів Л.А.

відповідача - Іммамудін Магомед Гулю

представник відповідача Бондарєв О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що відповідач громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 240 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », внаслідок чого о 10 год. 10 хв. 03.11.2024 року був затриманий інспектором групи моніторингу обстановки від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону на відстані 3000 метрів від державного кордону, у складі групи осіб.

Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про державний кордон України», відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

В подальшому відповідно до вимог ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Про затримання іноземця встановленим порядком було повідомлено Посольство Ісламської Республіки Афганістан в Україні та проінформовано чергового Міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

В ході роботи з іноземцем було встановлено, що на територію України прибув у 1991 році маючи паспортний документ громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_4 . В подальшому проживав у Сумській обл.

В 2018 році даний паспортний документ було втрачено. В подальшому дана особа знаходилась на території України без жодних документів, що посвідчують особу. Тобто станом на 05.11.2024 року іноземець немає документів які дають право на виїзд з території України. Відповідно вищевикладеного, іноземець перейшов у статус нелегального мігранта.

На підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та пункту 152 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» 05.11.2024 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) стосовно громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.

Також слід зазначити, що між Україною та Ісламською Республікою Афганістан Угоду про реадмісію осіб не укладено.

Враховуючи, що 05.11.2024 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) стосовно громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято рішення про примусове видворення з України, відповідач 03 листопада 2024 року був виявлений та затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза пунктами пропуску через державний кордон України, відсутність у нього підстав для законного перебування в Україні, тому наявні всі підстави для його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Адвокатом Бондарєвим О. подано відзив на позовну заяву у якому просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила такий задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні відносно позову заперечив, зазначив, що не бажає повертатись до своєї країни, оскільки у нього там нікого не має. Однак у нього живе в Польші дочка, яка готова його збезпечувати.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив що його довіритель розумію, що позивачу потрібен час для його ідентифікації і можливого виготовлення документів разом з тим, просить не поміщати його пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України оскільки він має можливість знімати житло і очікувати відповідні документи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 240 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 », внаслідок чого о 10 год. 10 хв. 03.11.2024 року був затриманий інспектором групи моніторингу обстановки від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону на відстані 3000 метрів від державного кордону, у складі групи осіб.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 03 листопада 2024 року та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03 листопада 2024 року.

З матеріалів справи встановлено, що громадянин Ісламської Республіки ОСОБА_5 на територію України прибув у 1991 році маючи паспортний документ громадянина Ісламської Республіки Афганістан. В подальшому проживав у Сумській області вказані обставини підтверджує відпповідач в судовому засіданні.

В 2018 році даний паспортний документ було втрачено. В подальшому дана особа знаходилась на території України без жодних документів, що посвідчують особу. Тобто станом на 05.11.2024 року іноземець немає документів які дають право на виїзд з території України. Відповідно вищевикладеного, іноземець перейшов у статус нелегального мігранта.

Між Україною та Ісламською Республікою Афганістан Угоду про реадмісію осіб не укладено.

05.11.2024 року у відповідності до вимог ч.1 ст. 30 Закону України "про правовий статусму іноземців та осіб без громадянства" начальником НОМЕР_2 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) прийнято рішення про примусове видворення відповідача з України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

- зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно п. 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012, № 353/271/150, зареєстрованої в Мін`юсті 21.05.2012 за № 806/21119, у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Згідно з ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що аргументом для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу для пошуку кращих умов життя.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач був затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, в складі групи осіб, на напрямку 317 прикордонного знаку на відстані близько 1000 м. до лінії державного кордону України, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та згідно положень ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» може бути примусово повернутий або витворений.

В ході судового розгляду встановлено, що громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має законних підстав для перебування на території України, у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, тобто покинути територію України самостійно він не може.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення видворення за межі території України, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи, що судом не встановлено наявність у відповідача документів, за якими можна ідентифікувати його особу, зокрема документів, що дають право на перетин державного кордону України, останній був затриманий у контрольованому прикордонному районі, що свідчить про його намір, спрямований на нелегальне перетинання ДК України, а відтак приходить до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою ідентифікації на строк до шести місяців.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст.ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком не довше 6 (шести) місяців тобто до 03.05.2025 року.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дегтяренко К.С.