Справа № 140/991/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/991/24 пров. № А/857/10509/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі № 140/991/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімко» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя в 1-й інстанції Смокович В.І.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дрімко» (далі ТзОВ «Дрімко», позивач, товариство) звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2023 позивачем через декларанта було подано на митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці для митного оформлення партію товару. Для митного оформлення на митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці було подано ряд документів. Митну вартість товару, визначено за ціною контракту з урахуванням витрат на перевезення товару водним, наземним транспортом до кордону України та супутніх витрат на навантажувально/розванатжувальні роботи, а також винагорода експедитора, в порядку, передбаченому статтею 58 Митного кодексу України.

Вказує, що відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю і 10.10.2023 винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 та прийнято картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269.

Зазначає, що товариством подано усі документи, які не містять розбіжностей, а в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених відомостей, а також належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю визначення митної вартості щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість оформлення товарів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімко» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, Іваничівське шосе, 3, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКО» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 9523,02 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять три гривні 02 копійок) гривень.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКО» до Волинської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задоволено частково; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімко» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, Іваничівське шосе, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 37786070) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач Волинська митниця, покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що з наданих митному органу документів підтверджувалася вартість товару та заявлені до митної вартості витрати, пов`язані із транспортуванням. Апелянт звертає увагу на те, що саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість і встановлено неточності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Зазначає про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на момент здійснення митного контролю та митного оформлення покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів, що подані декларантом документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи недостатньо відомостей до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи, які б спростовували розбіжності. Згідно митного законодавства митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи, якщо згідно ч.2 ст.53 МК України документи, містять розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, в розумінні 11 вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (постанова Верховного Суду у справі №810/5503/15). Зазначаємо, що саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість і встановлено неточності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Позивач у поданому до суду апеляційної інстанції відзиві від 28.05.2024 року, заперечив твердження апелянта, зазначаючи, що повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін. Додатково просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, Код ЄДРПОУ ВП: 43958385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімко» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, Іваничівське шосе, будинок 3, Код ) витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 7 000,00 грн., на підтвердження чого у відзиві від 03.06.2024 року покликається на платіжну інструкцію № 6325 від 29.05.2024 року про здійснення оплати за правничу допомогу згідно рахунку №82 від 28.05.2024 року.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи наступні обставини. 09.10.2023 позивачем через декларанта було подано на митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці для митного оформлення партію товару:

-товар № 1. «Тканина пофарбована, однотонна, полотняного переплетення, виготовлена з синтетичних комплексних нетекстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/-80 г/м2 - 37 551 м/п, 84 489,75 м2, за ціною 0,48 доларів США за 1 м/п (~ 0,213 дол. США за 1 м2), вартістю 18 024,48 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-85 г/м2 - 29 372 м/п, 66 087 м2, за ціною 0,50 доларів США за 1 м/п (~ 0,222 дол. США за 1 м2), вартістю 14 686,00 доларів США.

-товар № 2. «Тканина полотняного переплетення, з малюнком нанесеним шляхом вибивання з однієї сторони, виготовлена з синтетичних комплексних нетекстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер)), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/-80 г/м2 - 11 496 м/п, 25 866 м2, за ціною 0,54 доларів США за 1 м/п (~ 0,24 дол. США за 1 м2), вартістю 6 207,84 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-85 г/м2 - 13 014 м/п, 29 281,5 м2, за ціною 0,56 доларів США за 1 м/п (~ 0,248 дол. США за 1 м2), вартістю 7 287,84 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-90 г/м2 - 5 526 м/п, 12 433,5 м2, за ціною 0,58 доларів США за 1 м/п (~ 0,257 дол. США за 1 м2), вартістю 3 205,08 доларів США.

- товар № 3. «Тканина атласного переплетення, з ниток різних кольорів, виготовлена з синтетичних комплексних текстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер)), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/- 100 г/м2 - 20327 м/п, 45735,75 м2, за ціною 0,73 доларів США за 1 м/п (~ 0,324 дол. США за 1 м2), вартістю 14 838,71 доларів США.

Загальна вартість товару становила 64 249,95 доларів США, що імпортувався згідно Контракту № 03-12/19 від 03.12.2019 року, укладеного із компанією ZHEJIANG FENGYUAN CHEMICAL FIBRE CO., LTD (Китайська Народна Республіка) та інвойсу № 2023С11 від 03.08.2022 року.

Поставка товару відбувалась на умовах FOB CN SHANGHAI, товар походить з Китайської Народної Республіки.

Для митного оформлення на митний пост «Володимир - Волинський» було подано ряд документів, перелічених у гр. 44 МД № 23UA40U0, а саме:

- пакувальний лист № 2023C11 від 03.08.2023 року;

- рахунок-фактура № 2023C11 від 03.08.2023 року;

- коносамент № HYSF від 11.08.2023 року;

- автотранспортна накладна № TCLU9320868 від 04.10.2023 року;

- сертифікат про походження товару № 23C3305A1187/00013 від 11.08.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 1 від 29.05.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 2 від 28.07.2023 року;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № * 201 від 05.10.2023 року; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 002/10 від 05.10.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. Угода б/н від 30.12.2022 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. Угода б/н від 04.01.2022 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Дод. Угода б/н від 01.12.2020 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 03-12/19 від 03.12.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера № 66/17 від 20.10.2017 року;

- договір (контракт) про перевезення № 111 від 28.07.2023 року;

- копія митної декларації країни відправлення № 23PL322080NU66I429 від 28.09.2023 року та інші документи.

В графах 12, 45 вищезазначеної МД було вказано митну вартість товару в розмірі 2 530 354,17 грн., визначену за ціною контракту з урахуванням транспортних витрат, понесених до кордону України (179 917,52 грн., морський фрахт, експедиторські послуги в порту, перевезення наземним транспортом) в порядку, передбаченому ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідач, отримавши вищезазначену митну декларацію з документами, надіслав декларанту повідомлення, що: «За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, в поданих до митного оформлення за митною декларацією (далі - МД) від 09.10.2023 №23UA40U0 виявлено, що документи, подані до митного оформлення не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності:

- в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 зазначено коносамент № 273376239, до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 № HYSF згідно графи 44 МД від 09.10.2023 року №205100/2023/008140 (далі МД);

- в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 відправником зазначено LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o., договір з якою не надано декларантом до митного оформлення;

3) у платіжному дорученні № 1 від 29.05.2023 року вказано рахунок-фактуру № FY2023C11 від 22.05.2023, про що в митного органу відсутня інформація; у платіжному дорученні № 2 від 28.07.2023 року вказано рахунок-фактуру № 2023C11 від 13.07.2023, про що в митного органу відсутня інформація; згідно пункту 3.1 3овнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 03.12.2019 № 03-12/19 оплата за товар здійснюється наступним чином»: передоплата 30% від загальної суми вартості товару та 70% перед відвантаженням товару, про що в митного органу відсутня інформація .

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», декларанту пропонуємо надати в 10-денний термін наступні документи:

- договір з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o,

- коносамент №273376239;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення (згідно графи 15 МД країна відправлення Китай).

На таке повідомлення Волинської митниці, декларантом надана відповідь №10-10/23 від 10.10.2023 про недоцільність укладання договору з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o, але інші вище перелічені документи декларантом не надано, а саме: прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

Декларанту було відмовлено у митному оформленні товару за вищезазначеною митною декларацією, шляхом винесення картки відмови №UA205100/2023/000269 від 10.10.2023, з таких причин: відповідно до пункту 6статті 54 Митного кодексу України неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у статті 53 Митного кодексу України (а.с.66).

Також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить митне оформлення товару, а саме приведення гр. 12, 45 МД у відповідність до рішення про коригування митної вартості товару №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023.

У гр. 33 рішення митний орган, окрім вищезазначеної інформації вказав, що у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МКУ на підставі цінової інформації, наявної у митного органу товар 1 на рівні 5,53 Дол. США/кг за товар №1 МД UA504080/2023/3249 05.10.2023; товар №2 МД UA504080/2023/2734 08.08.2023; товар №3 МД UA209230/2023/88391 21.08.2023. Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X та ст.55 МКУ. Декларант вирішив скористатись своїм правом та звернувся до митниці із заявою про випуск товару у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу X та ст.55 МКУ.

Позивач, не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023, а також карткою відмови №UA205100/2023/000269, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані Позивачем документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

У рішенні від 29.03.2023 суд першої інстанції зазначив про те, що жодних розбіжностей у документах, які подавались позивачем до митного оформлення товару, не встановлено. Проте, така позиція суду першої інстанції є хибною, оскільки під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахування поданих у вказаних цілях разом з МД документів було встановлено певні розбіжності, які спричинили сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме: в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 зазначено коносамент № 273376239, до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 № HYSF згідно графи 44 МД від 09.10.2023 року №205100/2023/008140 (далі МД); в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 відправником зазначено LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o., договір з якою не надано декларантом до митного оформлення; у платіжному дорученні № 1 від 29.05.2023 року вказано рахунок-фактуру № FY2023C11 від 22.05.2023, про що в митного органу відсутня інформація; у платіжному дорученні № 2 від 28.07.2023 року вказано рахунок-фактуру № 2023C11 від 13.07.2023, про що в митного органу відсутня інформація; згідно пункту 3.1 3овнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 03.12.2019 № 03-12/19 оплата за товар здійснюється наступним чином»: передоплата 30% від загальної суми вартості товару та 70% перед відвантаженням товару, про що в митного органу відсутня інформація. Крім того в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» наявна інформація про митне оформлення подібного товар, митна вартість якого значно вища.

Суд першої інстанції стверджував про те, що пунктом 3.1 Контракту № 03- 12/19 від 03.12.2019 року передбачено, що оплата продукції здійснюється наступним чином : 20 % передоплата та 80 % перед відвантаженням товару. Тим самим заперечуючи подання митному органу примірника контракту в якому передбачено, що оплата здійснюється у пропорції 30 % попередня та 70% перед відправкою товару.

Суд апеляційної інстанції заперечує такі висновки з підтвердженням примірника контракту, який долучений до матеріалів апеляційної скарги, та міститься в додатках електронної справи. Пункт 2.2 Контракту від 03.12.2019 за № 03-12/19 вказує про те, що продавець здійснює поставку в межах 35 днів з моменту надходження платежів у розмірі 30% відсотків від суми контракту. Разом з тим, позивачем не долучено жодних письмових тверджень щодо вартості контракту, а долучені Додатки про продовження строку дії Контракту від 03.12.2019 за № 03-12/19 також не містять відповідної інформації. Крім того, долучений до апеляційної скарги примірник вказаного додатку у п.3.3 визначає порядок проведення оплати : 30% від сум контракту в якості передоплати, 70 % перед відвантаженням товару. Натомість, долучений до матеріалів справи примірник контракту ( а.с. 28-32) містить іншу редакцію п.3.3, що є доказом існування двох різних контрактів за однаковою датою їх прийняття, але з різними видами викладу інформації, що містяться у п.2.2, п.3.3 вказаних контрактів. Наведені умови не дають підстави суду апеляційної інстанції стверджувати про те, що примірники долучених позивачем Додатків від 01.12.2021, від 04.01.2022,та від 30.12.2022 ( а.с. 33-38) є доказом Додаткової угоди до контракту від 03.12.2019 за № 03-12/19, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, є два примірники угод за вказаною датою та однаковим номером. Один примірник Контракту був поданий до митного органу для проведення митних формальностей, інший був поданий до суду першої інстанції.

Вказані обставини дають право стверджувати про подання товариством «Дрімко» митному органу саме вказаного примірника контракту, яким було передбачено порядок проведення оплати : 30% від сум контракту в якості передоплати, 70 % перед відвантаженням товару. Натомість, суд першої інстанції здійснював оцінку іншого контракту, який не був предметом оцінювання для визначення митної вартості поставленого товару.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа» № 651 від 30.05.2012 року визначено, що у графі 44 митної 6 декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» № 1011 від 20.09.2012 року визначено, що під кодом 4104 зазначається зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Вищезазначене вказує на сумнівність проведення вказаної операції та не давало можливості підтвердити митну вартість товару за методом обраним декларантом.

Згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі Методичні рекомендації №476) та згідно ст.53- 54 МКУ декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: договір з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o, - коносамент №273376239; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (згідно графи 15МД країна відправлення Китай).

Згідно п.6 ст.53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

Декларантом надана відповідь №10-10/23 від 10.10.2023 про недоцільність укладання договору з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o, але інші вище перелічені документи декларантом не надано, а саме: прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення. Під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР. Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011. Таким чином, за зазначеною МД відбулось спрацювання декількох профілів ризику: 101-1, 103-1, 105-2, 106-2, 107-3.

105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», де у повідомленні зазначалося: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. Товар(и) № 1, 2, 3: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів».

106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», де у повідомленні зазначалося: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ» Вказане призвело до обґрунтованих сумнівів митниці в частині підтвердження складових митної вартості товару. Адже у відповідності до п.5 ст.54 МКУ митні органи з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів мають право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа та розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Митну вартість товару ввезеного позивачем визначено відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів: на підставі цінової інформації, наявної в митного органу: - товар №1 (МД UA504080/2023/3249 05.10.2023-5,53 Дол.США/кг); -товар №2 (МД UA504080/2023/2734 08.08.2023-5,53 Дол.США/кг); -товар №3 (МД UA209230/2023/88391 21.08.2023-5,53 Дол.США/кг).

Щодо розбіжностей у поданих позивачем наступних документах.

У платіжному дорученні № 1 від 29.05.2023 року вказано рахунок-фактуру № FY2023C11 від 22.05.2023, який, за поясненнями представника позивача наведеними у відзиві до апеляційної скарги, обґрунтовується наступним.

Як стверджує представник позивача, на підставі такого рахунку позивач в порядку, визначеному п. 3.1. Контракту 29.05.2023 року здійснив попередню оплату товару в сумі 12 367,00 дол. США, що становить 20% від попередньо визначеної вартості товару, а тому в платіжній інструкції № 1, яка подавалась до митного оформлення й було зазначено Рахунок № НОМЕР_1 від 22.05.2022 року та вищезгаданий контракт як підстава для платежу. По факту для ТОВ «Дрімко» було відвантажено трохи більший об`єм вантажу по кожному із найменувань аніж було попередньо замовлено згідно вищезгаданого рахунку. Відтак, для оплати фактично відвантаженого товару Продавцем було надано рахунок № 2023С11 від 13.07.2023 року на остаточну суму 64 249,95 дол.США, який також був наданий до митного оформлення. Різниця між попередньою оплатою (12 367,00 дол.США) та загальною вартістю фактично відвантаженого товару (64 249,95 дол.США) склала 51 882,95 дол.США, яка й була сплачена на підставі платіжної інструкції № 2 від 28.07.2023 року, у призначені платежу якої міститься посилання на Контракт та рахунок № 2023С11 від 13.07.2023 року.

Суд апеляційної інстанції вважає такі твердження безпідставними та необґрунтованими.

У платіжному дорученні № 1 від 29.05.2023 (а.с. 41) вказано рахунок-фактуру № FY2023C11 від 22.05.2023, який на думку суду апеляційної інстанції, є примірником договору купівлі-продажу від 22.05.2019 (а.с. 39,40), що підтверджується змістом перекладеного документу. Зміст вказаного контракту визначає загальну вартість поставки - 61834, 0 дол. США, та умови здійснення оплати. Колегія суддів вважає, що це окремий документ по якому дійсно була здійснена часткова оплата. Разом з тим, покликання представника позивача про те, що подальша оплата на підставі платіжної інструкції № 2 від 28.07.2023 року, у призначені платежу якої міститься посилання на Контракт та рахунок № 2023С11 від 13.07.2023 року є доказом подальшого виконання контракту, вартість якого складала 64 249,95 дол.США є безпідставним.

Колегія суддів оглянула комерційні рахунки, які були долучені до матеріалів справи, встановила наступні обставини: перший комерційний рахунок стосується поставок на загальну вартість 64 249, 95 дол.США, приналежність якого стосується замовлення за № 2023СІІ від 13.07.2023 року (а.с. 43), та підтверджує про відправлення комерційного товару з Китайської Народної Республіки , порт Шанхай до міста Одеси, Україна морським шляхом. Подальша передоплата вчинена на підставі платіжної інструкції № 2 від 28.07.2023 року, у призначені платежу якої міститься посилання на Контракт та рахунок № 2023С11 від 13.07.2023 року.

В подальшому китайською стороною був виставлений рахунок від 03.08.2023 (а.с. 47), та який також засвідчує про відправлення комерційного товару з Китайської Народної Республіки, порт Шанхай до міста Одеси, Україна морським шляхом загальною вартістю 64 249, 95 дол.США та з визначенням саме відправником номеру замовлення / контракту 2023СІІ.

Копія митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 містить інформацію про коносамент № 273376239, до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 № HYSF згідно графи 44 МД від 09.10.2023 року №205100/2023/008140 (далі МД), який підтверджує, що товар завантажений Порт Шанхай, порт розвантаження Гданськ ( а.с. 49).

Міжнародна автомобільна накладна засвідчує про прийняття до перевезення комерційного товару з покликанням на наступні відомості : рахунок № 2023СІІ DD 03.08.2023.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що здійснення передоплати за платіжним дорученням №2 від 28.07.2023 року стосується рахунку № 2023СІІ DD 13.07.2023, про що зазначається в графі 70 : призначення платежу.

Виставлення китайською стороною наступного рахунку від 03.08.2023 (а.с. 47) загальною вартістю 64 249, 95 дол.США , на думку суду апеляційної інстанції, стосується нової партії товару, доказом чого є інформація, що міститься у примірнику долученої Міжнародної автомобільної накладної та засвідчує про прийняття до перевезення комерційного товару з покликанням на наступні відомості : рахунок № 2023СІІ DD 03.08.2023, тобто новий рахунок. Наведене не підтверджується доказами оплати зі сторони позивача. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що прибуття товару здійснювалось двома шляхами : з розвантаженням у порту Гданськ, та залученням до перевезення LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o, за співпрацею з якою, позивачем - декларантом не надано жодних документів та з подальшою співпрацею з ПП «МК-Логістик», місце реєстрації якого на території Одеської області, що є цілком логічним, оскільки зменшується шлях перевізника до місця розвантаження прийнятого до перевезення товару, а також розвантаження у порту Одеса, оскільки інформація про найменування кінцевого пункту міститься у долучених рахунках від 13.07.2023 та від 03.08.2023.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, із врахуванням вищевикладеного.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що доводи позивача, які зазначені у апеляційній скарзі є вірними, а висновок суду першої інстанції, про те, що позов є таким що не підлягає задоволенню є помилковим.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Наведені обставини заперечують підстави стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, Код ЄДРПОУ ВП: 43958385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімко» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, Іваничівське шосе, будинок 3, Код ) витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 7 000,00 грн. у відповідності до п.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у справі № 140/991/24 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімко» до Волинської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник