Справа № 200/5084/24
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 200/5084/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду з Донецького окружного адміністративного суду надійшла справа № 200/5084/24 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Донецького окружного адміністративного суду (далі - відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Донецького окружного адміністративного суду щодо видачі ОСОБА_1 довідки від 02.07.2024 №03-30/291/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного абз. 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2102,00 грн;

- зобов`язати Донецький окружний адміністративний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 28.06.2024, із застосуванням базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, ч. 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік", враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що Указом Президента України №318/2009 від 13.05.2009 позивача було призначено строком на п`ять років суддею Донецького окружного адміністративного суду.

На підставі рішення ВРП від 25.06.2024 №1950/0/15-24 про звільнення з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку позивача було відраховано зі штату відповідача наказом голови цього суду від 28.06.2024 №93/К-г.

Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891, передбачена форма довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка додається до заяви про призначення вказаних виплат та подається до органів ПФУ відповідно до п.2 розділу II Порядку №3-1.

02.07.2024 відповідачем видана позивачу така довідка за № 03-30/291/24.

За її даними станом на дату відрахування зі штату суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 114453,90 грн, у тому числі посадовий оклад 69366 грн (з урахуванням територіального коефіцієнту), доплата за вислугу 34683 грн, доплата за науковий ступень 10404,90 грн.

Зі змісту цієї довідки вбачається, що відповідачем при її видачі було застосоване значення посадового окладу судді першої інстанції - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2020 року відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" - 2102 грн.

Водночас, 09.11.2023 прийнято Закон України "Про державний бюджет України на 2024 рік". Статтею 7 цього Закону визначено, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Отже, позивач вважає дії відповідача стосовно врахування прожиткового мінімуму 2020 року для розрахунку суддівської винагороди в 2024 році неправомірними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, оскільки пунктом 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402 встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду а відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позову з таких підстав.

28.06.2024 позивач звернувся до голови суду з проханням про видачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України (затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1).

02.07.2024 судом видана запитувана довідка за № 03-30/291/24.

Згідно з цією довідкою станом на 28.06.2024 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, становить 114453, 90 грн, у тому числі: посадовий оклад 69366 грн (з урахуванням територіального коефіцієнта), доплата за вислугу 34683 грн, доплата за науковий ступінь 10404,90 грн.

Для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , на виконання статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", судом взято за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, встановлений на 1 січня 2024 року, а саме: 2102 грн.

Такі дії суду обумовлені необхідністю дотримання вимог як Закону України «Про судоустрій і статус суддів», так і приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

Приписи статті 19 Конституції України вимагають від суб`єкта владних повноважень діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 130 Конституції України декларує, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до частини першої статті 130 Конституції України, частини першої статті 146 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів

Відповідно до статті 135 цього Закону базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Розмір прожиткового мінімуму встановлюється законом України про державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що на 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, встановлений у розмірі 2102 грн. Вказана норма є нормою прямої дії, загальнообов`язкового характеру для застосування на всій території України.

На виконання вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" для розрахунку розміру суддівської винагороди судом взято за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, встановлений на 1 січня 2024 року, саме: 2102 грн

Зазначено, що на момент проведення розрахунків (до речі як і надалі) вказана норма не була визнана нечинною. Також, стаття 7 зазначеного Закону не визнавалася у встановленому порядку неконституційною.

Відповідач вважає, що у нього не було законних підстав не виконувати вимоги статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) Указом Президента України №318/2009 від 13.05.2009 призначено строком на п`ять років суддею Донецького окружного адміністративного суду.

На підставі рішення ВРП від 25.06.2024 №1950/0/15-24 про звільнення з посади, у зв`язку з поданням заяви про відставку, позивача відраховано зі штату Донецького окружного адміністративного суду наказом Голови цього суду від 28.06.2024 №93/К-г.

На виконання вимог Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 відповідачем видана позивачу довідка за № 03-30/291/24 від 02.07.2024.

Відповідно до зазначеної довідки станом на дату відрахування позивача зі штату суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 114453,90 грн, у тому числі: посадовий оклад 69366,00 грн (з урахуванням територіального коефіцієнту), доплата за вислугу 34683,00 грн, доплата за науковий ступень 10404, 90 грн.

Сторонами не заперечується та визнається той факт, що при видачі цієї довідки для визначення базового розміру посадового окладу судді застосовувався показник прожиткового мінімуму у розмірі 2102,00 грн.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

В статті 43 Конституції України, серед іншого визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Положеннями статті 135 Закону №1402-VIII встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня - 3028,00 грн.

Крім того, у статті 7 вказаного закону встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів становить 2102,00 гривні.

Суд зазначає, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону №1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Суд зазначає, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, а також до Закону України від 15.07.1999 №966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон № 966-XIV) щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися, тож відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

Суд наголошує, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Зазначений Закон не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Наведене свідчить, що при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону, тобто Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а положення Закону №966-XIV вважати загальними нормами.

На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже, Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, відповідач Івано-Франківський апеляційний суд неправильно визначився із розрахунковою величиною посадового окладу, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.

Така правова позиція щодо застосування статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена у постановах Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №400/2031/21, від 30.11.2021 у справі №360/503/21, від 22.06.2023 у справі №400/4904/21, від 12.07.2023 у справі №140/5481/22 та від 24.07.2023 у справі №280/9563/21.

З огляду на викладене, суд вважає, що зміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 - 3028,00 грн, - на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена, а саме на прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2 102 грн, згідно з положенням статті 7 Закону №1082-IX, статті 7 Закону №1928-IX, статті 7 Закону №2710-IX, не є правомірною.

Крім того, суд зазначає, що такого виду прожиткового мінімуму, як "для визначення базового розміру посадового окладу судді" не передбачено у Законі № 966-XIV. Вказаним Законом судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відсутності законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивач, відповідно до статті 135 Закону №1402-VIII, має право на отримання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024 становить 3028,00 грн.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат згідно із статтею 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Донецького окружного адміністративного суду (місцезнаходження: Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Добровольського, будинок 1, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Донецького окружного адміністративного суду щодо видачі ОСОБА_1 довідки від 02.07.2024 №03-30/291/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення базового розміру посадового окладу судді застосовувався показник прожиткового мінімуму у розмірі 2102,00 грн.

Зобов`язати Донецький окружний адміністративний суд видати ОСОБА_1 довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008, про суддівську винагороду для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024 відповідно до частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік"- 3028,00 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Борзаниця