Справа № 140/7902/24
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/7902/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в зарахуванні до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи на підприємстві, за який фактично сплачено страхові внески, з листопада 2010 по грудень 2010 включно (2 місяці), з лютого 2018 по березень 2021 включно (3 роки 2 місяці), не зарахуванні до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.200, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004 (разом: 1 рік 5 місяців 11 днів), не зарахуванні до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоду відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017 (1 рік 2 місяці 5 днів), не зарахуванні до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком па виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024 (2 роки 7 місяців 24 дні) та не застосуванні норм абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» при розрахунку пенсії з 30.05.2024;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи на підприємстві, за який фактично сплачено страхові внески, з листопада 2010, по грудень 2010 включно - 2 місяці, з лютого 2018 по березень 2021, включно - 3 роки 2 місяці, зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004 - разом: 1 рік 5 місяців 11 днів, зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017 - 1 рік 2 місяці 5 днів, зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024 - 2 роки 7 місяців 24 дні, застосувати норми абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» при розрахунку пенсії з 30.05.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки, не було зараховано до його страхового та пільгового стажу спірний період роботи. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими що порушують його конституційні права на отримання пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.10.2021 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області як одержувач пенсії по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом від 19.06.2024 №7674-7081/Б-02/8-0300/24 було повідомлено про те, що проведення перерахунку пенсії з урахуванням періодів пільгової роботи у 2002 - 2004 повідомляємо, що відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (у тому числі зайнятість протягом повного робочого дня), приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Крім того, зазначено, що Зарахування до страхового стажу згаданих періодів роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку. Стосовно призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» повідомляємо, що цим Законом визначено що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, чоловіки - не менш як 15 років за Списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу, визначеної відповідно до статті 40 Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленою для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового шахтарського стажу роботи - 15 років, на заявника не поширюються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування спірних періоду роботи до стажу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин першої-третьої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частинах першій, третій, десятій статті 20 Закону №1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Відповідно до положень статті 106 Закону №1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Також, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016, внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI та виключено положення п.2 ч.1 ст.4 зазначеного закону, яка передбачала, що до платників єдиного внеску віднесено працівників - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 22.11.2018 у справі №242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 04.06.2019 у справі №235/900/17, від 27.02.2019 у справі №242/1871/17 та №423/3544/16-а.

Суд звертає увагу на те, що позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу період роботи позивача з листопада 2010 року по грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року.

Щодо періодів навчання і роботи за професією підземний гірник, які не зараховані до пільгового стажу з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванням зарахування періодів трудової діяльності та інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, можливе в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), крім роботи в якості робітника або службовця, до загального стажу роботи зараховується також зокрема:

з) навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих школах і училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично- заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах тощо) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

Відповідно до частини третьої пункту 109 зазначеного Положення при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вії 29.07.1993 № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Так, у трудовій книжці чітко внесені відповідні відомості про роботу на посадах зі шкідливими умовами праці. Згідно форми ОК-5, періоди з 18.03.2002 по 24.03.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004 зараховані до страхового стажу і до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1. Згідно записів трудової книжки, архівних довідок, архівних витягів з наказів по кадрах, архівних копій особової картки за формою Т-2, наказів про результати проведення атестації робочих місць і про затвердження результатів проведення атестації робочих місць, з 18.03.2002 р. по 08.05.2002 я працював учнем підземного гірника в т.ч. з 24.03.2002 по 08.05.2002 - проходив курси по підготовці підземних гірників з відривом від виробництва, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004 - підземним гірником 1 і 3 розрядів, на іншу роботу та на роботу з неповним робочим днем не переводився, відпустки без збереження заробітної плати мені не надавались.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що перераховані періоди протиправно не були зараховані до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1, так як відповідачеві були надані всі необхідні документи, які підтверджують пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 і містять інформацію визначену п. 20 Порядку №637.

Щодо незарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом до стажу роботи із шкідливими умовами суд зазначає таке.

Відповідно до норм частини п`ятої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до норм абз. 4 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З огляду на вищезазначене, період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024 протиправно не був зарахований до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1.

При цьому, під час роботи гірником 3-го розряду на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з 05.08.2016 по 09.10.2017 ОСОБА_1 надавалась відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, період перебування у якій також не зарахований.

Так, статтею 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що, зокрема, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Водночас, абз. 2 частини першої статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Враховуючи викладене, суд вважає, період роботи гірником підземним 3-го розряду на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з 05.08.2016 по 09.10.2017, протягом якого ОСОБА_1 надавалась відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, протиправно не був зарахований до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1.

Крім того, 02.09.2008 прийнято Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 вищевказаного закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини першої 1 статті 28 Закону №1058, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Так, відповідачем при розгляді заяви про перерахунок пенсії не прийнято до уваги та не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з листопада 2010 по грудень 2010, з лютого 2018 по березень 2021, періоди навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004, період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017, період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 21-87а13.

Згідно положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в зарахуванні до страхового та пільгового стажу період роботи позивача з листопада 2010 по грудень 2010, з лютого 2018 по березень 2021, періоди навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004, період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017, період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до страхового та пільгового стажу період роботи позивача з листопада 2010 по грудень 2010, з лютого 2018 по березень 2021, періоди навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004, період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017, період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 605,60 грн, сплаченого відповідно до квитанції №6098-7898-0590-5994.

Керуючись статтями 2, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового та пільгового стажу періоди роботи з листопада 2010 по грудень 2010, з лютого 2018 по березень 2021, періоди навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004, період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017, період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до страхового та пільгового стажу періоди роботи з листопада 2010 по грудень 2010, з лютого 2018 по березень 2021, періоди навчання і роботи за професією гірник підземний з 18.03.2002 по 08.05.2002, з 24.03.2002 по 08.05.2002, з 09.05.2002 по 05.08.2003, з 23.03.2004 по 26.03.2004, з 18.05.2004 по 07.06.2004, період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.08.2016 по 09.10.2017, період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 06.10.2021 по 30.05.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер