Справа № 380/4842/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/4842/24 пров. № А/857/11481/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року (головуючий суддя Качуп Р.П., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовґязання вчи нити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021-2023 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 з 23.01.2024 (з дня призначення пенсії за віком) пенсію за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021-2023 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що йому було призначено з 17.12.2014 року пенсію за вислугу років згідно статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), що підтверджується долученим до позовної заяви від 23.02.2024 року Протоколом про призначення пенсії. А також, у листі 21.02.2024 № 5016-4283/Г-52/8-1300/24 (долучено до позовної заяви від 23.02.2024), Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління) на його другій сторінці зазначає, що мені з 17.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону № 1788. Також, відповідач у Відзиві на позовну заяву від 21.03.2024 № 1300-5903-7/45654 підтвердив факт призначення з 17.12.2014 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 55 Закону № 1788.

Частиною 1 статті 9 Закону України 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Законом 1058 не передбачено такої пенсійної виплати, як пенсія за вислугу років.

Висновок суду, про те, що він з 17.12.2014 отримую пенсію за вислугу років відповідно до Закону 1058 не відповідає дійсним обставинам справи, суперечить частині 1 статті 9 Закону 1058 та статті 55 Закону № 1788.

Також суд невірно вказав дату (08.08.2022) переведення на пенсію за віком відповідно до Закону 1058. Головне управління призначило з 23.01.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком за нормами Закону №1058 згідно Рішення 55 (долучено до позовної заяви) від 23.02.2024).

Щодо висновку суду: «Тобто, зважаючи на те, що пенсія за вислугу років обчислюється в тому ж порядку та розмірі, що і пенсія за віком, то позивача з 23.01.2024 року переведено на той самий вид пенсії (за віком).» зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року справа № 876/5312/17, провадження № 11-731апп18 зробила таких висновок:

«Умови та порядок призначення пенсії за вислугу років визначалися Законом № 1788- XII, як на момент виникнення спірних правовідносин між учасниками справи, так і на час розгляду цієї справи в судах різних інстанцій.

Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-1V за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № 1788-ХІІ.

При цьому cm. 9 Закону № 1058-IV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. З cm. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-ХІІ, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-1V, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, а тому позиція суду касаційної інстанції, що пенсія за вислугу років призначається Законом № 1058-IV, є необгрунтованою.»

У даному випадку, якщо йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону № 1788, а в подальшому призначено пенсію за віком за нормами Закону 1058, при обчисленні розміру пенсії має застосовуватись показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

У рішенні від 17.04.2024 Львівський окружний адміністративний суд застосував правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 29.11. 2022 року у справі № 560/4589/21 щодо розгляду спору про переведення на пенсію за віком за нормами Закону 1058 з пенсії призначеної за віком за нормами Закону України «Про державну службу».

Однак, суд не звернув увагу на те, що йому призначено пенсію не за віком, а за вислугу років згідно вимог Закону № 1788, та відповідно такого виду пенсії (вислуга років) не передбачено у Законі 1058.

Окрім цього, залишився поза увагою суду висновок Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.11.2022 року справі № 560/4589/21, на яку зіслався суд у рішенні від 17.04.2024, а саме:

31. При цьому Суд критично оцінює посилання скаржника на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, від 31 жовтня 2018 року у справі № 577/2576/17, та Верховного Суду, висловлену у постановах від 31 липня 2019 року у справі № 720/208/17, від 16 червня 2020року у справі № 127/7522/17, від 18 серпня 2020року у справі № 263/6611/17.

32.Так, у наведених позивачкою справах встановлено, що позивачам первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». У подальшому, позивачів переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У цих справах Суд дійшов висновку про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на інший вид пенсії у межах одного закону, а тому при обчисленні пенсії необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком.

33.Натомість у справі, яка розглядається установлено, що позивачку з 01 травня 2020 року переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3 723-X1I на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто зміни виду пенсії не відбулось.»

Йому первинно призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». У подальшому, переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому, мало місце призначення пенсії та при її обчисленні, згідно вимоги частини 2 статті 40 Закону № 1058, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком.

У судовій практиці Верховного Суду сформувалась стала практика вирішення спорів, де позивачам первинно було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в подальшому призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо права позивачів на обрахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 17.12.2014 позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

На підставі заяви позивача від 23.01.2024 його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Пенсія обчислена при страховому стажі роботи 36 років 11 місяців 18 днів (стаж зараховано по 31.12.2014, індивідуальний коефіцієнт стажу становить 1,81870).

Розмір пенсії обчислений із середньомісячного заробітку, взятого за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2014 із застосуванням збільшеного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходи з того, що відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Розмір пенсії за віком визначається за правилами статті 27 Закону № 1058. Частина перша цієї статті дає для визначення пенсії наступну формулу: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Водночас, згідно з частини 2 статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Пунктом 4-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що для осіб яким пенсія призначена до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» збережено встановлення мінімального розміру пенсії за віком і доплати за понаднормовий стаж за наявності в жінок 20 років страхового стажу. За кожний повний рік страхового стажу понад 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше, ніж на 1% мінімального розміру пенсії за віком.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджує Кабінет Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З огляду на викладене вище суд слушно зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції встановлено, що позивач з 17.12.2014 отримував пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі заяви позивача від 08.08.2022 його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до п. 2-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Оскільки пенсія за вислугу років обчислюється в тому ж порядку та розмірі, що і пенсія за віком, то позивача з 23.01.2024 року переведено на той самий вид пенсії (за віком).

Враховуючи ту обставину, що мало місце призначення одного й того самого виду пенсії (пенсії за віком), суд вірно вважав, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком (у спірному випадку пенсії за вислугу років).

Аналогічний за змістом та по суті правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2022 року у справі № 560/4589/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 107598772), в якій Верховний Суд надав відповідь на таке питання: який показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України має застосовуватись при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У вказаній справі Верховний Суд вказав, що оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

З огляду на вказане вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №380/4842/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула