Справа № 380/14535/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 рокусправа № 380/14535/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач), у якій позивач просить:

- стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 податковий борг до бюджету у сумі 22715,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб та військовому збору. Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою від 15.07.2024 суддя прийняла справу до провадження та відкрила провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позов (22.08.2024 № 63802), в якому зазначив про відсутність у нього будь-якої заборгованості. Крім того, зазначив, що долучені позивачем до матеріалів справи копії декларацій за 2016-2021 роки не мають всіх обов`язкових реквізитів, зокрема підписів ФОП ОСОБА_1 , а, отже, у відповідача відсутня можливість перевірки по таких деклараціях наявності боргу.

Представник позивача надав відповідь на відзив (вх. 66360 від 03.09.2024), в якій зазначив, що декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2018-2021 роки подані відповідачем самостійно, через електронний кабінет платника податків, про що свідчать долучені до відповіді на відзив квитанції про отримання декларацій ГУ ДПС у Львівській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.

Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та присвоєний ідентифікаційний код .

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Львівській області від 05.06.2024 № 7178/5/13-01-13-07-08 ФОП ОСОБА_1 станом на 05.06.2024 має податковий борг у розмірі 22715,97 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 20262,76 грн. та військовому збору в сумі 2391,67 грн. (в тому числі нарахована в автоматичному режимі пеня).

Вказана сума заборгованості виникла на підставі самостійно поданих податкових декларацій про майновий стан і доходи ОСОБА_1 та розрахунків податкових зобов`язань на доходи фізичних осіб та військового збору, отриманих самозайнятою особою за 2016-2021 роки.

З матеріалів справи видно, що відповідач суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України) строки не сплатив.

Суд встановив, що позивач скеровував на податкову адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 12.10.2021 № 0-1325 на суму 28304,40 грн.

Оскільки податковий борг відповідач не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Згідно статті 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються ПК України.

Відповідно до п. 15.1. статті 15 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4. ст. 16 ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до п.п. 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені ст. 57 ПК України.

Таким чином, таке податкове зобов`язання у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України вважається податковим боргом.

Згідно з пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пінту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вже встановлено судом, з метою сплати відповідачем податкового боргу податковий орган сформував та направив на податкову адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 12.10.2021 № 0-1325 на суму 28304,40 грн.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, а сума податкового боргу до бюджету - не сплачена.

Судом не береться до уваги твердження відповідача про те, що долучені позивачем до матеріалі справи копії декларацій про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2016-2021 роки не дають можливості пересвідчитись у наявності податкового боргу, оскільки не містять необхідних реквізитів.

Так, суд зазначає, що представником позивача до матеріалів справи долучено всі квитанції про надіслання вищевказаних декларацій з електронного кабінету платника податків ОСОБА_1 та прийняття їх ГУ ДПС у Львівській області. Таким чином, судом встановлено, що вказані декларації були подані самостійно платником податків.

Наявність у відповідача боргу також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ГУ ДПС у Львівській області від 05.06.2024 № 7178/5/13-01-13-07-08, згідно якої ФОП ОСОБА_1 станом на 05.06.2024 має податковий борг у розмірі 22715,97 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 20262,76 грн. та військовому збору в сумі 2391,67 грн. (в тому числі нарахована в автоматичному режимі пеня), а також витягом з облікової картки платника податків ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування та військового збору.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 22715,97 грн., щодо якого не надано доказів його погашення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Питання про розподіл судового збору за приписами ст. 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 22715 (двадцять дві тисячі сімсот п`ятнадцять) гривень 97 коп.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.05.11.2024

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна