Справа № 500/4031/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4031/24

29 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення №UA403020/2023/000279/1 від 27.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника адвоката Денис А.І., надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Органік Кофі» до Тернопільської митниці у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000279/1 від 27.12.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № IM/02-23 від 01.09.2023, укладеного між компанією «AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL» (Гвінея) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) № N 02 від 11.09.2023, Позивачем на митну територію України ввезено товар.

11 грудня 2023 року уповноваженою особою Позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40ДЕ № 23UA80U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступний товар: «Кава не смажена, зелена з кофеїном в зернах для промислової переробки: Green caffee GUINEA screen 16 Robusta - 33088 кг. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL. Країна виробництва: GN.».

27.12.2023 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № №UA403070/2023/000279/1 та визначено митну вартість товару за резервним методом на рівні 2,6933 доларів США/кг.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які давали можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Документи не містили розбіжностей щодо вартості товару та вказували, що їх дані піддаються обчисленню, а митний орган не встановив обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 03.07.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 19.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

26.07.2024, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що під час здійснення митного оформлення за МД №24UA80U0 від 11.12.2023 року опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та виявлено недоліки та невідповідності, відсутність окремих документів, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці. Виявлені фактори вказували на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Митний орган мав обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості, про недоліки зазначив у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

При цьому, відповідачем зазначено, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація щодо товару, ввезеного позивачем на територію України в попередніх періодах за ЕМД від 20.05.2023 №UA305160/2023/016620 на рівні 2,6933 дол. США/кг.

Представник відповідача вказує, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 19.08.2024 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 23.09.2024 року о 12:00 год.

Ухвалою суду від 23.09.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 10.10.2024 року о 11:15 год. через неявку позивача.

Ухвалою суду від 10.10.2024 року відкладено розгляд справи на 29.10.2024 року о 11:00 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № IM/02-23 від 01.09.2023, укладеного між компанією «AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL» (Гвінея) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) № N 02 від 11.09.2023, Позивачем на митну територію України ввезено товар.

11 грудня 2023 року уповноваженою особою Позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40ДЕ № 23UA80U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступний товар: «Кава не смажена, зелена з кофеїном в зернах для промислової переробки: Green caffee GUINEA screen 16 Robusta - 33088 кг. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: AGENCE BALYA INTERNATIONAL SARL. Країна виробництва: GN.».

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою Позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- сертифікат якості № 829/ONCQ/AGUIPEX/2023 від 10.09.2023;

- пакувальний лист № 5 від 11.09.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) № N 02 від 11.09.2023;

- коносамент № 230187837 від 10.09.2023;

- накладна УМВС № 006551 від 06.11.2023;

- фітосанітарний сертифікат № 898 від 07.09.2023;

- сертифікат про походження товару № 829 MC/ONCQ/AGUIPEX/2023 від 10.09.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 168 від 29.11.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 21654 від 29.11.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.08.2023;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 111/514 від 07.12.2023;

- розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 11.09.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація № 1 від 01.09.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № IM/02-23 від 01.09.2023;

- договір про надання послуг митного брокера № б/н від 01.10.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 21654 від 27.06.2023;

- договір (контракт) про перевезення № ТЕО-043888444 від 08.05.2023;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10780688;

- інші некласифіковані документи - Переклад документів № б/н від 07.12.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 20230063 від 11.09.2023.

Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (надалі - Порядок № 631), передбачено, що однією з митних формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення МД, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (надалі - АСМО «Інспектор») було згенеровано форми митного контролю:

« 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»;

« 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»;

« 115-7 Перевірка з метою виявлення товарів, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності відповідно до розділу XIV Митного кодексу України».

« 202-1 Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації».

« 203-1 Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації».

« 902-1 Застосування ваговимірювальних пристроїв».

« 911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей».

Під час здійснення митного контролю за МД № 23UA80U0 від 11.12.2023 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено наступне:

1. Невідповідність між вагою брутто/нетто заявленою в митній декларації та встановленою фактичною вагою товару під час проведення повного митного огляду товару. А саме у митній декларації вказана вага брутто 33'600,00 кг., при фактичному зважуванні товару встановлено загальну вагу брутто 38'414,50 кг., вага нетто вказана у митній декларації становить 33'088,00 кг., при фактичному зважуванні встановлено 37'889,70 кг. Різниця у вазі нетто становить 4'801,70 кг.

2. В поданих товаросупровідних документах до митної декларації таких як інвойс від 11.09.2023р. № 02 вказана вага нетто 33'088,00 кг. В пакувальному листі від 11.09.2023р. №5 зазначена вага нетто 33'088,00 кг., брутто 33'600,00 кг. Та в коносаменті від 10.09.2023р. № 230187837 вказана вага брутто 33'600,00 кг. Виходячи з вище наведеного, в митного органу виникли сумніви щодо достовірності відомостей зазначених у товаросупровідних документах.

3. Додатково, із порту призначення до митного кордону України, задекларований товар переміщувався залізничним видом транспорту перевізником «PKP CARGO CONNECT Sp. z. o. o.», однак декларантом не надано транспортно- експедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника.

4. В довідці про транспортно-експедиторські витрати від 29.11.2023р. №21654 вказано що страхування вантажу для авто та залізничного перевезення не здійснювалось, однак відсутні дані чи здійснювалось страхування вантажу при морському перевезенні.

5. В довідці про транспортно-експедиторські витрати від 29.11.2023р. №21654 вказано:

- Витрати на фрахт з порту Conakry Republiguer de Guinee до порту Gdynia, Poland складають 159755,54 грн;

- Вантаж прибув з порту Conakry Republiguer de Guinee до порту Gdynia у контейнерах: HASU1200714, MRKU7628939.

В заявці від 27.06.2023 №21654 зазначено порт розвантаження Gdynia, Poland.

Однак, в коносаменті від 10.09.2023 №230187837 та сертифікаті якості від 10.09.2023 № 829/ONCQ/AGUIPEX/2023 вказано порт призначення вантажу GDANSK.

6. Встановлені невідповідності щодо витрат включених у ціну товару: згідно з п. 2.2 договору від 01.09.2023 № IM/02-23 в ціну товару включена вартість тари, упаковки та маркування, однак в наданому розрахунку ціни (калькуляції) №б/н від 11.09.2023 не вказано вартість сировини (кави).

7. Прайс-лист від 01.08.2023 № б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, Conakry, що обмежує конкурентоспроможність.

Таким чином, вище перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:

«Початок консультації з митним органом:

Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні(перевізні) документи; (в тому числі транспортно-експедиційний договір, документи, що містять відомості про вартість перевезення та рахунки про оплату за надані послуги від перевізника PKP CARGO CONNECT Sp. z o. o, оскільки задекларований товар переміщувався залізничним видом транспорту перевізником «PKP CARGO CONNECT Sp. z o. o.», однак декларантом не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів на да ти додаткові документи.»

Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці додатково було надано:

- Лист від перевізника № б/н від 26.12.2023.

Інших документів, зазначених у вимозі митного органу, уповноваженою особою декларанта не було надано.

Натомість, листом від 27.12.2023 № 1 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що всі документи які мали відношення до митної вартості були надані.

За основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за ЕМД від 20.05.2023 №UA305160/2023/016620 (товар - Кава зелена, в зернах, несмажена з кофеїном, для промислового виробництва компонентів кавових напоїв і кави натуральної, смаженої в зернах, меленої, розчинної:- сорт робуста GUNIEA, у 40 біг-бегах - 24000 кг.Без ГМО. Врожай 2022р. Товар знаходиться не у первнній упаковці. Термін придатності - до 31.12.2023р. Виробник невідомий. Торгівельна марка невідома Країна походження: Гвінея. Умови поставки FCA Trieste) на рівні 2,6933 дол. США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Однак позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю (за ціною договору) та коригуванням митної вартості товарів, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Митний Кодекс України зобов`язує митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Відповідно до статті 64 МК України (резервний метод) - У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (СЇЛТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Із спірного рішення вбачається, що у митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки митна вартість подібних (аналогічних) товарів оформлених в попередньому періоді митними органами с значно вищою. В той же час, митним органом у рішеннях вказано що другорядні методи (2-5) не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних чи подібних товарів, їх ціни, складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни, тощо.

Однак розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Відомості, які містяться в інформаційних базах, що перебувають у розпорядженні контролюючого органу, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Посилання митного органу на наявну в нього інформацію про вартість товару, яка відрізняється від задекларованої митної вартості, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 р. у справі № 420/4820/19 вказав, за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі N 815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі N 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не падав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

На порушення норм МК України оскаржувані рішення не містять: обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Відповідно до ч. 2 статті 53 МК України - Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) Декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його, замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларантом до митної декларації надано повний та достовірний пакет документів, необхідний для підтвердження митної вартості товару за основним методом, а саме: зовнішньоекономічний контракт №ІМ/02-23 від 01.09.2023 року , Специфікація до контракту №1 від 01.09.2023р., , рахунок (інвойс) продавця 02 від 11.09.2023р., калькуляція виробника, пакувальний лист №5 від 11.09.2023р., прайс-лист від 01.08.2023р., фітосанітарний сертифікат, сертифікат походження , відомість контейнерів, декларації митної вартості країни експорту, Договір транспортно-експедиційного обслуговування №ТЕО-О43888444 від 08.05.23р., рахунок на транспортні послуги 168, лист про прибуття вантажу, довідка про транспортно-експедиційні витрати за вих. №21654 від 29.11.2023р, коносамент, висновок ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНОФОРМ» від 07.12.2023 року №111/514.

З оскаржуваного рішення вбачається , що декларантом не подано документів, а саме:

- транспортні (перевізні) документи ;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом наведених вище положень статей 49, 50, 51, 53 МК України банківські платіжні документи не є обов`язковими та надаються лише в тому випадку, якщо рахунок було сплачено. Тобто, оплата за товар може бути здійснена покупцем і після його ввезення на територію України.

Основним документом, який встановляє істотні умови поставки є зовнішньоекономічний договір (контракт).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України (стаття 2 Закону). Частиною першою статті 14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Наведене дає підстави для висновку про свободу сторін під час укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно визначення умов договору, ціни, форми розрахунків та інших умов його виконання.

Зважаючи на умови зовнішньоекономічного договору, банківські документи щодо проведених розрахунків і не могли бути надані митному органу, бо оплата па момент розмитнення могла ще не здійснюватися у відповідності до умов договору.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 в справі №1.3.80.2019.001438 дійшов висновку про те, що строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Вартість транспортування товару із Конакрі до кордону України включається до митної вартості товару як окрема складова, а тому має бути документально підтверджена на основі об`єктивних даних.

Декларант, визначаючи митну вартість за першим методом, до фактурної вартості додав також витрати на транспортування товару в сумі 310 248,12 грн.

Відповідно до пункту 1.1 договору №ТЕО-О43888444 від 08.05.23р., укладеного між позивачем та ТОВ "АФ ГРУП УКРАЇНА" (експедитор), клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за винагороду і за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів у міжнародному сполученні та по території України, а також надавати інші транспортно-експедиторські послуги Клієнту за погодженням Сторін.

Пунктом 4.3 Клієнт оплачує послугу з перевезення вантажу, супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (завантаження і / або розвантаження вантажу, агентський збір, тощо), на підставі виставленого рахунку рахунку по факту прибуття вантажу до місця призначення (розвантаження). Рахунок Експедитора, надісланий за допомогою електронних засобів зв`язку, вважається належним чином отриманий Клієнтом і приймається для оплати.).

Відповідно до довідки про транспортні витрати №21654 від 29.11.2023р, яка була пред`явлена до митного оформлення, вартість перевезення по маршруту Конакрі до Тернопільської області становить 310 248,12 грн. компенсація вартості послуг ТЕО, виконаних нерезидентом за межами України становить 299 588,86 грн.

Вказані суми витрат на перевезення товару, які зазначені в довідках про транспортні витрати, додана декларантом до митної вартості.

Відповідно до пункту 5 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема, витрати на транспортування після ввезення.

Тобто, позивачем відповідно до вимог статті 58 МК України, до ціни товару було додано лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України та плата експедитору.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (платіжних або інших бухгалтерських), за відсутності належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом за відсутності цих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару, (з постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 809/872/17).

Добровільного страхування вантажу декларантом не здійснювалось. Тому жодних документів щодо страхування вантажу не могло бути подано.

Наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості та лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Головною рисою актів індивідуальної дії є їхня гранична чіткість, яка проявляється у чіткому формулюванні конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою індивідуальних питань, що виникають у сфері правозастосування; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю у своїх рішеннях зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, падання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Митним органом витребовувались у декларанта додаткові документи без зазначення, які з відомостей вони можуть підтвердити, що в свою чергу не може узгоджуватись з наданими митному органу законом повноваженнями (висновок ВАС України викладений в ухвалі від 01.10.2015 року у справі №808/5762/13-а).

Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 р. у справі № 804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів па підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені "Неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і такс інше.

Окрім цього, Верховний Суд у цій справі звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

У справі № 820/263/17 Верховний Суд також наголосив, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою.

Отже, відсутність належного обґрунтування митним органом причин та суті запиту додаткових документів є підставою для подальшого визнання рішення про коригування митної вартості незаконним.

У постанові від 21.04.2021 р. у справі № 820/307/17 Верховини Суд, у якості підстави для визнання незаконним та скасування рішення митного органу, зазначив, що митним органом не вказано, які саме конкретні розбіжності або невідповідності в поданих позивачем до митного оформлення документах стали підставою для невизнання встановленої ним митної вартості товару, як і не наведено обставин, що вплинули на таке коригування; зі змісту оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості товарів не вбачається, який саме показник ціпи придбаного товару, на думку митного органу, був сумнівним чи/або помилковим.

Наведене свідчить, що рішення митного органу про коригування митної вартості товару має бути чітким та зрозумілим, деталізовано описувати виявлені недоліки в документах або роз`яснювати чому ненадання платником податків певних документів унеможливлює визначення митної вартості за основним методом, а також містити посилання на конкретні факти, які є підставою для коригування митної вартості.

При цьому, якщо рішення про коригування митної вартості складене формально та обмежується лише посиланнями на норми законодавства, без опису конкретної ситуації, воно може бути визнане судом протиправним. Так, Верховний Суд у постанові від 04.11.2021 р. у справі № 120/2634/19-а звернув увагу на необхідність зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Таким чином, вказана норма передбачає, що самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Верховний Суд у постанові від 05.05.2022 № 2040/6019/18 (№ К/990І/8839/19) вказав, що наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом не визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, у митного органу не було правових підстав для відмови у випуску товарів за митною декларацією, в яких митну вартість визначено за основним методом та прийняття відповідної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, оскільки декларантом подано достатні та достовірні документи на підтвердження заявленої вартості за ціною договору.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про те, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваних рішень критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті частини другої статті 2 КАС України, а отже такі є протиправним та підлягають скасуванню.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 3028,00грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000279/1 від 27.12.2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Органік Кофі» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Держмитслужби сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, відповідно до квитанції від 25.06.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРЕШ ОРГАНІК КОФІ" (місцезнаходження/місце проживання: просп. Злуки, 41,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46024 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.