Справа № 520/36681/23
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 листопада 2024 року

м. Київ

справа №520/36681/23

адміністративне провадження №К/990/39427/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №520/36681/23 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, третя особа: Приватне підприємство "НВ-Інвест" про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради №537/1а від 29.09.2023 "Про присвоєння адреси супермаркету літ. "а1-3" з гостьовою автостоянкою по АДРЕСА_1".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради №537/1а від 29.09.2023 "Про присвоєння адреси супермаркету літ. "а1-3" з гостьовою автостоянкою по АДРЕСА_1".

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

16.10.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №520/36681/23.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Предметом оскарження у вказаній справі є скасування наказу Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради №537/1а від 29.09.2023 "Про присвоєння адреси супермаркету літ. "а1-3" з гостьовою автостоянкою по АДРЕСА_1".

В обґрунтування наявності права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції скаржник зазначає, що внаслідок ухвалення Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради наказу від 29.09.2023 №537/1а «Про присвоєння адреси супермаркету літ. «а1-3» з гостьовою автостоянкою по АДРЕСА_1» нерухомому майну, яке належить скаржнику на праві власності, було повторно присвоєно адресу, що суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також локальному нормативному акту, який регулює порядок присвоєння адрес нерухомості, яка розташована на території міста Харкова.

На думку скаржника скасовуючи рішення суду першої інстанції, Другий апеляційний адміністративний суд допустив можливість повторного присвоєння адреси одному й тому ж об`єкту нерухомого майна.

Скаржник вважає, що наведене безпосередньо впливає на його права та обов`язки як власника нежитлових приміщень в нежитловій будівлі літ. «А-3» по АДРЕСА_1.

Щодо вказаних посилань, Верховний Суд зазначає таке.

Частиною шостою статті 328 КАС України встановлено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, оскаржене не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення адміністративним судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Отже, подаючи касаційну скаргу на рішення, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі така особа має зазначити підстави касаційного оскарження в частині порушення норм процесуального права.

Так, пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України передбачено підставою касаційного оскарження частини другу і третю статті 353 цього Кодексу.

Частиною другою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, зокрема якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Проте, у поданій касаційній скарзі скаржник не зазначає про порушення саме норм процесуального права судом апеляційної інстанції, в частині незалучення його до участі у цій справі.

Таким чином, скаржнику необхідно усунути зазначений недолік шляхом подання до Верховного Суду уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини третьої статті 353 КАС України).

Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенням статті 330 КАС України, оскільки в ній не зазначено належне обґрунтування підстав касаційного оскарження.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху).

Керуючись статтями 169, 328-332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №520/36681/23 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги.

Копію ухвали надіслати в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді:

Н.В. Коваленко

Л.В. Тацій