Справа № 380/1197/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з процесуальних питань

01 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/1197/24 пров. № А/857/12284/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого суддіШавеля Р. М.
суддів Бруновської Н. В.
Хобор Р. Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання перерахувати і виплачувати пенсію за віком із урахуванням визначеного показника середньої заробітної плати (суддя суду І інстанції: ОСОБА_2 , час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 29.04.2024р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: незазначена),-

В С Т А Н О В И В:

17.01.2024р. (згідно із відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

поновити строк звернення до суду з позовними вимогами, а саме з 09.12.2022р.;

визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо обчислення розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2019-2021 роки;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. перерахувати ОСОБА_1 з 09.12.2022р. (з дня призначення пенсії за віком) пенсію за віком з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2019-2021 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.1-3).

Згідно ухвали суду від 22.06.2021р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними матеріалами справи (а.с.20 і на звороті).

Відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.33-35).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (а.с.38-40).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки з 08.12.2017р. йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, тому призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09.12.2022р. необхідно розцінювати як таке, що відбулося вперше.

Отже, пенсійний орган був зобов`язаний з 09.12.2022р. призначити йому пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, тобто, з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Окрім цього, позивач вказав, що лише з моменту отримання рішення пенсійного органу № 69 від 16.12.2022р. та розрахунку заробітку для обчислення пенсії із супровідним листом ГУ ПФ України у Львівській обл. № 1300-5206-8/187473 від 21.12.2023р. він дізнався про порушення порядку обчислення його пенсії. Вказане порушення вважає триваючим з 09.12.2022р.

Стверджує, що в цьому випадку перебіг строку звернення до суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від пенсійного органу на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність перерахунку.

Отже, позивач вважає, що має право на поновлення строку звернення до суду із цими позовними вимогами.

Відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення.

Зокрема, апелянт вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Під час апеляційного розгляду справи з ініціативи апеляційного суду поставлено на вирішення питання про витребування від позивача заяви, із зазначенням в ній інших причин поважності пропущеного строку, з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування позивача заяви, із зазначенням в ній інших причин поважності пропущеного строку, з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку, з наступних підстав.

Із змісту заявленого позову слідує, що його предметом є перерахунок пенсії з 09.12.2022р.; з позовом до суду позивач ОСОБА_1 звернувся 17.01.2024р.

При цьому, позивач стверджує, що в цьому випадку перебіг строку звернення до суду слід пов`язувати з датою отримання ним на його звернення листа-відповіді ГУ ПФ України у Львівській обл. № 1300-5206-8/187473 від 21.12.2023р., з якого він дізнався про порушення порядку обчислення його пенсії.

Щодо вказаних доводів позивача, апеляційний суд зазнає наступе.

Згідно з ч.ч.1, 2 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020р. у справі № 510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що супровідним листом ГУ ПФ України у Львівській обл. № 1300-5206-8/187473 від 21.12.2023р. позивачу на його запит від 18.12.2023р. було надіслано рішення від 16.12.2022р. та розрахунку заробітку для обчислення пенсії.

Також ГУ ПФ України у Львівській обл. листом № 137-37022/Ч-52/8-1300/24 від 02.01.2024р. повідомило позивача про те, що підстави для перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2022 роки є відсутніми.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, предметом розгляду в цій справі є перерахунок пенсії позивача з 09.12.2022р. із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2022 роки.

Таким чином, про виплату пенсії, яка є щомісячним платежем, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, та відповідно порушення своїх прав, позивач мав дізнатись, отримуючи таку виплату за відповідний місяць.

При цьому отримання позивачем листів відповідача № 1300-5206-8/187473 від 21.12.2023р. та № 137-37022/Ч-52/8-1300/24 від 02.01.2024р. у відповідь на його заяви не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через десять місяців після отримання пенсії за грудень 2022 року.

Апеляційний суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) ця обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) ця обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011р. № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Аналогічні висновки щодо строку звернення до суду висловлені Верховним Судом у постанові від 16.09.2021р. у справі № 560/5412/20, у постанові від 27.03.2023р. у справі № 380/3710/21.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що розглядуваний позов подано з порушенням встановлених строків звернення до суду, а вказані позивачем ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду не можна вважати поважними, а клопотання обґрунтованим.

Статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (ч.ч.3 і 4 ст.123 КАС України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції повинен вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність пропозиції позивачу навести інші поважні причини пропуску строку звернення до суду із розглядуваним позовом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.80, 123, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 308, 311, ч.2 ст.321, ч.2 ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Запропонувати ОСОБА_1 навести поважні причини пропуску ним строку звернення до суду, про що подати до апеляційного суду відповідну письмову заяву з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку.

Встановити строк представлення витребуваної заяви, з відповідним обґрунтуванням та доказами 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали адресатом.

Копії цієї ухвали невідкладно скерувати адресату для виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 01.11.2024р.