Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань забезпечення позову

04 листопада 2024 року № 3Д/380/32/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в м. Львові у письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до Державної служби України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (далі ЛМКП «Львівводоканал», позивач, заявник) звертається до Державної служби України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати повністю постанову Державної служби

України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області «Про застосування адміністративно-господарського штрафу» №ПШ 056459 від 24.07.2024.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача Козловського А.В про забезпечення позову. Згідно із означеною заявою, представник позивача просить суд: «забезпечити позов ЛМКП «Льівводоканал» до Державної служби України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Державної служби України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) ПШ 056459 від 24.07.2024 про застосування адміністративногосподарського штрафу за якою стягнення здійснюється Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у безспірному порядку».

Заява обґрунтована тим, що Державна служба України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області пред`явила оскаржувану Постанову до виконання до Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 29.10.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 76420983.

Заявник вважає, що примусове виконання оскаржуваної постанови до прийняття рішення у справі може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно позивача тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користувався майном, яке належить позивачу на праві власності. Накладення арешту на грошові кошти на рахунках позивача негативно вплине на перебіг та здійснення господарської діяльності останнього, а також на можливість укладення цивільно-правових угод та здійснення господарських операцій. Примусове стягнення утруднить: виплату заробітної плати працівникам позивача, що в свою чергу потягне за собою також несплату із доходів працівників сум податків та обов`язкових платежів до бюджету; виконання зобов`язань щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів; розрахунки із контрагентами тощо.

Також зазначає, що відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ПШ 056459 від 24.07.2024 Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», включаючи стягнення не лише суми штрафу, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на кошти та майно позивача.

Звертає увагу на те, що ЛМКП «Львівводоканал» є об`єктом критичної інфраструктури і у вкрай важких умовах воєнного стану продовжує надавати послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам, забезпечуючи життєдіяльність міста Львова та інших населених пунктів Львівської територіальної громади.

На думку позивача невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір позивача захистити свої права та інтереси, які він вважає порушеними, в цьому провадженні не буде реалізовано у разі стягнення відповідних коштів, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право позивача на судовий захист. До того ж невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може зумовити виникнення інших спорів. Для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя виходила з такого.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Частинами першою, другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Підсумовуючи викладене вище суд висновує, що якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №140/2474/20, від 15.06.2022 у справі №440/12985/21, від 01.06.2023 у справі №640/10260/22.

Предметом оскарження у межах цієї справи є постанова відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 056459 від 24.07.2024.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач покликається на те, що згідно з оскаржуваною постановою відкрито виконавче провадження №76420983. З огляду на наявність відкритого виконавчого провадження можливий арешт поточних рахунків позивача, що унеможливить виплату заробітної плати працівникам позивача, сплату податків та інших обов`язкових платежів, проведення розрахунків з контрагентами. Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист прав та інтересів ЛМКП «Львівводоканал».

Проаналізувавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, суддя вказує на таке.

До матеріалів заяви долучена копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №76420983 від 29.10.2024 про примусове виконання постанови №ПШ 056580 виданої 31.07.2024 Державною службою України з безпеки на транспорті.

З означеної постанови видно, що виконавче провадження №76420983 відкрито щодо примусового виконання іншого виконавчого документа, а саме постанови №ПШ 056580 виданої 31.07.2024 Державною службою України з безпеки на транспорті.

Суду не надано доказів відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 056459 від 24.07.2024, як наслідок, звернення стягнення на майно чи кошти позивача або ж вчинення виконавцем інших заходів примусового характеру, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», у рамках такого виконавчого провадження.

Беручи до уваги викладене, суддя підсумовує, що представником позивача жодними належними та допустимими доказами не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, а тому у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до Державної служби України з питань безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Мричко Н.І.