Справа № 456/3589/24
Суддя: Бораковський В. М.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3589/24
Провадження № 2-а/456/46/2024
РІШЕННЯ

іменем України

30 жовтня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бораковського В. М.

секретар судового засідання Черевата С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

за участю:

представника позивача адвоката Семенюк Л.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивачки адвокат Семенюк Л.В. покликається на те, що 03.06.2024 позивач прямував на службовому автотранспортному засобі з м. Луцька до с. Слобідка Стрийського району Львівської області, перебуваючи у службовому відрядженні до ТОВ «Спільне українсько-німецьке промислово-комерційне об`єднання «Чудо-Піч», куди доставляв товар. Проїжджаючи м. Стрий, на поліцейському блок-посту до нього підійшли працівники ТЦК і сказали, що він повинен проїхати до місцевого Стрийського ТЦК для уточнення облікових даних. На зазначене позивач повідомив, що зареєстрований у Волинській області, де наразі проходить військово-лікарську комісію (ВЛК). Проте дані аргумент не влаштували даних осіб і вони сказали прямувати у супроводі працівників поліції до ТЦК. Приїхавши до Стрийського ТЦК, ОСОБА_1 направили на проходження ВЛК на місці, де він знову повідомив, що завершує проходити профільних медичних спеціалістів, у місті Луцьку за місцем перебування на обліку військовозобов`язаного, надавши на підтвердження цьому медичні довідки. Лікар-офтальмолог перевіривши у системі дані, підтвердив також той факт, що позивач є обмежено придатним і надати висновок ВЛК він вже не і зможе та повідомив це голову комісії ВЛК. Позивачу дали реквізити для сплати штрафу, як пояснили працівники ТЦК «за те, що не хотів проходити ВЛК».

05.06.2024 представником позивача направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 задля отримання документів, що складалися 03.06.2024 щодо ОСОБА_1 25.06.2024 отримано відповідь за вих.№5931 від 18.06.2024. Згідно даної відповіді та доданих документів вбачається, що 03.06.2024 діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_3 було складено Протокол №39/24 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП та начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 Постанову №39/24 за справою про адміністративне правопорушення. За змістом Протоколу №39/24 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП та Постановою №39/24 за справою про адміністративне правопорушення, складеними 03.06.2024, вбачається, що ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за «порушення абзацу 1 пункту 23 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, передбачених «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ від 20.12.2022 №1487, який передбачає, що призовники і військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади». Зазначено, що ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії, під час чого було виявлено, що ОСОБА_1 не повідомив особисто у семиденний строк РТЦК та СП, де перебуває на обліку, про зміну облікових даних, чим порушив абз.1 п. 23 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних, передбачених «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ від 20.12.2022р. №1487 (далі - Правила), який передбачає, що призовники і військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну адреси їх місця проживання або інших персональних даних».

Зазначила, що ні протокол ні постанова не містить відомостей, що стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та на підставі чого у протоколі №39/24 було встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив особисто у семиденний строк ІНФОРМАЦІЯ_5 , де перебуває на обліку, про зміну облікових даних. ОСОБА_1 не змінювалися облікові дані, в тому числі і місце проживання. Зазначене і підтверджує сам відповідач у відповіді на адвокатський запит №5931 від 18.06.2024р. посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_6 не надали жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 будь-яких вимог законодавства щодо правил військового обліку. Позивач раніше не отримував жодної повістки чи повідомлення із військомату, ТЦК із вимогою прибути для звіряння військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. Місце проживання і реєстрації за цей період не змінював, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

18 травня 2024 набули чинності зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно з яким, протягом 60 днів усі військовозобов`язані віком від 18 до 60 років мають оновити свої облікові дані. Відтак, даний строк закінчується 18 липня 2024. Отже, на момент винесення постанови він не настав, а позивач не порушив жодних вимог чинного законодавства та Правил військового обліку.

Позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Дана норма визначає повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню раніше, до винесення оскаржуваної постанови, відтак, притягнення особи, зокрема за ч.2 ст. 210 КУпАП є протиправним, незаконним та таким, що порушує законні права та інтереси особи.

Позивач ознайомився з винесеною щодо нього постановою №39/24 за справою про адміністративне правопорушення, винесеною 03.06.2024, лише 25.06.2024, відтак, раніше з об`єктивних причин не міг її оскаржити, вона йому не була вручена, що підтверджується самою постановою. Таким чином 10-ти денний термін з моменту, коли позивачу стало відомо про оскаржувану постанову закінчується 05.07.2024.

У зв`язку з наведеним представник позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову №39/24 за справою про адміністративне правопорушення від 03.06.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 правопорушення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнаються в повному обсязі. 3 червня 2024 ОСОБА_1 , під час перебування у ІНФОРМАЦІЯ_7 , не надав відповідних документів, які підтверджували б зміну його облікових даних, а також встановлено, що у ОСОБА_1 підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації немає. У зв`язку із цим 3 червня 2024 щодо ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, а в подальшому постанова № 39/24. В протоколі ОСОБА_1 надав пояснення щодо вчинення адміністративного правопорушення та визнав свою вину. Таким чином, у ІНФОРМАЦІЯ_3 були всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Щодо продовження строку на оскарження постанови, то ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження відсутні, оскільки, як видно з позовної заяви, представник позивача був обізнаний (зі слів ОСОБА_1 ) саме 3 червня 2024, а тому строк на оскарження постанови слід відраховувати саме з цієї дати. Разом з цим, критично ставиться до документів, які підтверджують повноваження представника позивача адвоката Семенюк JI.B.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені у позові обставини та просить позов задовольнити. Крім цього суду пояснив, що позивач про постанову дізнався після адвокатського запиту 26.06.2024. Вину позивач не визнав, та місце проживання не змінював. На момент винесення постанови 03.06.2024 строк для оновлення даних не закінчився.

Представник відповідача Ільницька М.І. у судовому засіданні позов заперечила покликаючись на обставини викладені у відзиві на позов.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.

25.07.2024 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву.

01.08.2024 представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

11.10.2024 представником відповідача подано до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 10.07.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 02.08.2024 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи.

Ухвалою від 16.10.2024 судове засідання проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на обставини викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, якими заперечував проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29 серпня 2013 Луцьким МВ УДМС України у Волинській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Луцьк Волинської області.

Згідно наказу (розпорядження) № 15-к від 30.12.2022, ОСОБА_1 прийнято на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Масляна» на посаду водій автотранспортних засобів.

Відповідно до наказу (розпорядження) №18-к від 03.06.2024 ОСОБА_1 направлено у відрядження до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке промислово-комерційне об`єднання «Чудо-піч».

Як вбачається з матеріалів справи адвокатом Семенюк Л.В. 05.06.2024 направлено адвокатський запит в ІНФОРМАЦІЯ_9 , щодо інформації про докумени, які складалися 03.062024 щодо ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 надано відповідь від 18.06.2024 № 5931, про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку з 21.02.2009. Відомостей про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з наявністю пістрів немає. 03.06.2024 за порушення Правил ведення військового обліку був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП. Факт вручення підтверджується випискою про відстеження №653.

Відповідно до протоколу №39/24 від 03.06.2024, вбачається, що 03 червня 2024 року ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії, під час чого було виявлено, що ОСОБА_1 не повідомив особисто у семиденний строк РТЦК та СП, де перебуває на військовому обліку, про зміну облікових даних, чим порушив абз. 1 п. 23 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених «Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 № 1487. ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, що вчинено в особливий період.

Згідно постанови № 39/24 від 03.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 додав картку обстеження та медичного огляду від 15.05.2024, акт № 1421 дослідження стану здоров`я від 24.05.2024 та від 24.05.2024.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до абз.1 п. 23 «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022р. №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Згідно ст. 210 КупАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №39/24 від 03.06.2024, ОСОБА_1 03 червня 2024 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, що вчинено в особливий період.

Згідно постанови № 39/24 від 03.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн.

Складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено факт правопорушення, а саме, що ОСОБА_5 не оновив свої облікові дані, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 18.05.2024, згідно з яким, протягом 60 днів усі військовозобов`язані віком від 18 до 60 років мають оновити свої облікові дані, оскільки даний строк закінчувався 18.07.2024. Відповідачем не наведено жодних конкретних даних, що вказували б на будь які порушення позивачем норм про зміну облікових даних.

Інших даних, які б свідчили про будь які інші порушення позивачем стороною відповідача не наведено.

Крім цього, позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Дана норма визначає повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню раніше за такі порушення, оскільки жодних даних стороною відповідача не суду надано і судом таких даних під час розгляду справи не здобуто, відтак притягнення особи, зокрема за ч.2 ст. 210 КУпАП є протиправним, незаконним та таким, що порушує законні права та інтереси особи.

Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 210 КУпАП, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст. 210 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 19, 73-78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову № 39/24 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.06.2024 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 ст. 243 КАС України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Дата складення повного судового рішення 04.11.2024.

Головуючий суддя В. М. Бораковський