Справа № 380/1438/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/1438/24 пров. № А/857/8391/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі №380/1438/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Крутько О. В.,

дата ухвалення рішення - 22 березня 2024 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування ОСОБА_2 та невиплати їй із 09 квітня 2022 р. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, а за період травень 2022 року - жовтень 2023 року премії; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити із 09 квітня 2022 року перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 із врахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, розмір якої збільшується до 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, та премії, здійснивши виплату перерахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 , як дружини зниклого безвісти поліцейського, із врахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо ненарахування ОСОБА_2 та невиплати ОСОБА_1 із 09 квітня 2022 року до 31 грудня 2023 року включно додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, а за період травень 2022 року - жовтень 2023 року премії. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 із врахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі, збільшеному до 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період 09 квітня 2022 року до 31 грудня 2023 року включно, та премії з травня 2022 року до жовтня 2023 року, здійснивши виплату перерахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 , як дружини зниклого безвісти поліцейського, із врахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині обмеження виплат додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 крайнім строком до 31 грудня 2023 року, а премії - до жовтня 2023 року, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає зміні, покликаючись на те, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повернення поліцейського або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу. Вказує, що вона, як дружина зниклого безвісти поліцейського за особливих обставин, отримує на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 грошове забезпечення ОСОБА_2 . Вказує, що право зниклого поліцейського на спірні виплати прямо передбачено пунктом шостим статті 9 Закону 2011-ХІІ та Порядком №884 та не може бути обмежено. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів і зник у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення службових обов`язків. Таким чином, до складу грошового забезпечення ОСОБА_2 повинна бути включена додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах, а також повинна нараховуватись та виплачуватись премія. І їх виплати повинні здійснюватися до повернення ОСОБА_2 або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу підрозділу, в якому він проходить службу. З врахуванням наведеного вище просить змінити рішення суду першої інстанції та викласти його у наступній редакції: «Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо ненарахування ОСОБА_2 та невиплати ОСОБА_1 із 09 квітня 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, а також із травня 2022 року - премії. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 із врахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях і заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії із 09 квітня 2022 року та премії з травня 2022 року до повернення ОСОБА_2 або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу, здійснивши виплату перерахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 як дружині зниклого безвісти за особливих обставин поліцейського, із врахуванням раніше проведених виплат».

Крім того, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням у частині задоволених позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що додаткова винагорода поліцейських під час дії воєнного стану, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є тимчасовим видом грошового забезпечення, а відповідно до Порядку №260 до складу грошового забезпечення входять виключно доплати, які мають постійний характер, а відтак зазначена винагорода станом на 09 квітня 2022 року до складу грошового забезпечення поліцейських не входила, тому у ГУНП у Львівській області відсутні підстави для її нарахування ОСОБА_2 , як поліцейському, зарахованому у розпорядження ГУНП у Львівській області. Крім того, зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року, яке в подальшому залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №380/12943/22 відмовлено у задоволенні частини вимог, що стосувались включення до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 та зазначає, що ГУНП у Львівській області на підставі наказів здійснює виплату премії розпочинаючи з листопада 2023 року, зокрема, з моменту, коли рішення Львівського окружного адміністративного суду набуло законної сили, відтак неправомірна поведінка відповідача, про яку зазначає позивач щодо невиплати премії за травень 2022 року - жовтень 2023 року виключається, оскільки жодних правових підстав для такої виплати не було. З врахуванням наведеного вище просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відзиви на апеляційні скарги сторонами подані не були. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у присутності сторін (а.с.83), оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі; сторонами не заявлено клопотань щодо долучення до справи і дослідження нових доказів тощо, тому правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не вбачає.

Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, №64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ГУНП у Львівській області від 19 грудня 2016 року за №520о/с сержанта поліції ОСОБА_2 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП.

Згідно з Актом №70 від 15 серпня 2022 року спеціального розслідування нещасного випадку (зникнення), який стався 08 квітня 2022 року о 16 год. 40 хв. з поліцейським взводу №2 роти №1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старшим сержантом цоліції ОСОБА_2 , затвердженого начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу Олександром Шляховським 16 серпня 2022 року, спеціальна комісія з спеціального розслідування нещасного випадку відповідно до наявних документів, отриманих пояснень кваліфікувала, що поліцейський взводу №2 роти №1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_2 зник у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення службових обов`язків (підпункт 1 пункту 7 розділу III Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС від 05 жовтня 2020 року №705, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2020 за №1139/35422).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 у справі №380/12943/22 задоволено частково позов ОСОБА_1 , визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене листом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02 серпня 2022 року №563/35/05-2022, щодо відмови ОСОБА_1 , дружині безвісно відсутнього поліцейського ОСОБА_2 , у виплаті його грошового забезпечення. 3обов`язно Головне управління Національної поліції у Львівській області виплатити нараховане грошове забезпечення поліцейського ОСОБА_2 у зв`язку з його зникненням безвісти із 09 квітня 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_1 як дружині зниклого безвісти за особливих обставин. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Листом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28 грудня 2023 року за №С-31/17/03-2023 повідомлено ОСОБА_1 про нараховане і виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 за період із 08 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року та за 2023 рік.

Відповідно до наданої Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Львівській області Інформації про грошове забезпечення та інші види виплат ОСОБА_2 за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року та Інформації про грошове забезпечення та інші види виплат ОСОБА_2 за період з 08 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року, до нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 у спірний період не включено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, а також не нараховано у період з травня 2022 року по жовтень 2023 року премію.

Не погодившись з діями відповідача, позивачка звернулась у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має право на отримання нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 у зв`язку з його зникненням безвісти із 09 квітня 2022 року як дружина зниклого безвісти поліцейського за особливих обставин, оскільки відповідач не надав доказів виключення ОСОБА_2 із списків особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області, а тому враховуючи ту обставину, що до нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 у спірний період неправомірно не включено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, та премію за період з травня 2022 року по жовтень 2023 року, тому відповідачу належить здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 , донарахувавши додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за спірний період (зазначивши кінцеву дату не проведених виплат, що є предметом спору), та премію за період з травня 2022 р. по жовтень 2023 р. та виплатити перераховане грошове забезпечення ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 , як дружини зниклого безвісти поліцейського.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до п.4, 5 ч.10 ст.62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з ч.1 ст.94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

За змістом ч.4 ст.94 Закону №580-VIII поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом.

Спеціальним законом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2011-XII).

Стаття 2 Закону №2011-XII передбачає, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 6 ст.9 Закон №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

Грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Згідно з п.4 Розділу V Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом МВС №260 від 06.04.2016 року поліцейським, зарахованим у розпорядження на підставі пункту 4 частини першої статті 67 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення виплачується в розмірі, установленому за посадою, яку займав поліцейський на дату зарахування в розпорядження (крім премії).

Розмір грошового забезпечення за посадою, яку займав поліцейський на дату зарахування в розпорядження, визначається з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер). Надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції виплачується в розмірі, що була йому встановлена до зарахування в розпорядження.

За змістом п.4 ч.1 ст.67 Закону України «Про Національну поліцію» зарахування поліцейського наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі, якщо поліцейський відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання і більше десяти днів близьким родичам не відомо, де він перебуває, - до повернення поліцейського (у разі не прийняття іншого рішення про подальше проходження ним служби в поліції) або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

24 лютого 2022 року прийнято Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, а також прийнято Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до п.1 цієї Постанови №168 (у редакції чинній у спірний період) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (надалі - Порядок 884).

Відповідно до п.2-6 Порядку 884 під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» необхідно розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті,- копія сторінки паспорта з такою відміткою.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляє заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено в судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісячно на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх,- до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми або померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повернення поліцейського або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №380/12943/22, визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене листом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 02 серпня 2022 року за №563/35/05-2022 щодо відмови ОСОБА_1 , дружині безвісно відсутнього поліцейського ОСОБА_2 , у виплаті його грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області виплатити нараховане грошове забезпечення поліцейського ОСОБА_2 , у зв`язку із його зникненням безвісті із 09 квітня 2022 року, на картковий рахунок ОСОБА_1 як дружині зниклого безвісти за особливих обставин.

Таким чином, наведеним вище судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 має право на отримання нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 у зв`язку з його зникненням безвісти із 09 квітня 2022 року як дружина зниклого безвісти поліцейського за особливих обставин, і в силу присів ст.78 КАС Україні такі доказуванню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою від 17 грудня 2023 року щодо нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 та відповідач листом №С-31/17/01-2023 від 28 грудня 2023 року направив ОСОБА_1 інформацію про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 з 08 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року та за 2023 рік, а також копії платіжних інструкції про зарахування коштів на її особовий рахунок (а.с.10-11).

Так, зі змісту вищевказаної інформації вбачається, що ОСОБА_2 з 09 квітня 2022 року не нараховано додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, та за період травень 2022 року - жовтень 2023 року не нараховано премію.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що на виконання судового рішення у справі №380/12973/22 відповідачем з листопада 2023 року включено премію у грошове забезпечення ОСОБА_2 , а тому колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача в цій частині.

Доводи відповідача в цій частині також є безпідставними, оскільки на виконання судового рішення у справі №380/12973/22 премія була включена у грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Крім того, як зазначено вище, абз.5 п.1 Постанови 168 визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).

Так, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів і зник у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення службових обов`язків.

При цьому, покликання відповідача на рішення у справі №380/12973/22, яким відмовлено задоволенні такої вимоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у вищевказаній справі підставою відмови у задоволенні виплати додаткової вимоги була передчасність такої, оскільки грошове забезпечення ОСОБА_2 відповідачем нараховано не було.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на отримання нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 у зв`язку з його зникненням безвісти із 09 квітня 2022 року як дружина зниклого безвісти поліцейського за особливих обставин, оскільки відповідач не надав доказів виключення ОСОБА_2 із списків особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області, а тому враховуючи ту обставину, що до нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 у спірний період неправомірно не включено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, та премію за період з травня 2022 року по жовтень 2023 року, відтак відповідачу належить здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 , донарахувавши додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 з 09 квітня 2022 року, та премію за період з травня 2022 року по жовтень 2023 року та виплатити перераховане грошове забезпечення ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 , як дружини зниклого безвісти поліцейського.

Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги в частині задоволених позовних вимог щодо здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди з 09 квітня 2022 року до 31 грудня 2023 року, то колегія суддів зазначає, що до складу грошового забезпечення ОСОБА_2 повинна бути включена додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах, яка повинна здійснюватися до повернення ОСОБА_2 або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу підрозділу, в якому він проходить службу.

Колегією суддів встановлено, що на момент розгляду справи відсутнє рішення суду про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім чи оголошення померлим, крім того, останній не виключений зі списків особового складу підрозділу, в якому він проходить службу.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав ОСОБА_1 необхідно зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року до повернення ОСОБА_2 або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу.

Доводи апеляційної скарги позивача є частково підставними та обґрунтованими, такі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року лише до 31 грудня 2023 року, у зв`язку з чим рішення у цій частині підлягає зміні.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно зазначив період здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду в цій частині підлягає зміні; в решті суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, правильно і повно встановив обставини справи, тому відповідно до ст.316 КАС України рішення суду в цій частині необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі №380/1438/24 змінити, замінивши в абзацах 2 та 3 резолютивної частини судового рішення словосполучення: «до 31 грудня 2023 року включно» на «до повернення ОСОБА_2 або до набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, але не більше ніж до дня виключення його із списків особового складу».

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі №380/1438/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 05 листопада 2024 року.