Справа № 160/12764/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/12764/24
(суддя Єфанова О.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/12764/24 за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 травня 2024 року звернулася до суду з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України (далі відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2), згідно з яким просить суд:

- визнати протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 - неприйняття рішення по суті рапортів від 22.09.2022 року та від 28.02.2024 року ст.солдата ОСОБА_1 про видачу довідки про участь у бойових діях в період з 27.04.2022 року по 02.05.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення по суті рапортів від 22.09.2022 року та від 28.02.2024 року старшого солдата ОСОБА_1 про видачу довідки про участь у бойових діях в період з 27.04.2022 року по 02.05.2022 року;

- визнати протиправною бездіяльністю Генерального штабу Збройних Сил України - ненадання старшому солдату ОСОБА_1 письмової відповіді про реагування на отриманий рапорт від 28.02.2024 року командиру військової частини НОМЕР_1 про видачу довідки про участь у бойових діях в період з 27.04.2022 року по 02.05.2022 року;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України надати старшому солдату в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 письмову відповідь про заходи реагування на отриманий рапорт від 28.02.2024 року до командира військової частини НОМЕР_1 щодо видачі довідки про участь у бойових діях в період з 27.04.2022 року по 02.05.2022 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачами протиправно не надано відповідь на рапорти позивача від від 22.09.2022 року та від 28.02.2024 року, а тому відповідачами допущено протиправну бездіяльність Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття рішення по суті рапорту від 22.09.2022 року ст.солдата ОСОБА_1 про видачу довідки про участь у бойових діях в період з 27.04.2022 року по 02.05.2022 року.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення по суті рапорту від 22.09.2022 року старшого солдата ОСОБА_1 про видачу довідки про участь у бойових діях в період з 27.04.2022 року по 02.05.2022 року.

Визнав протиправною бездіяльністю Генерального штабу Збройних Сил України щодо неповідомлення старшому солдату ОСОБА_1 про направлення рапорту від 28.02.2024 року за належністю.

Зобов`язав Генеральний штаб Збройних Сил України повідомити старшого солдата ОСОБА_1 про направлення рапорту від 28.02.2024 року за належністю. У задоволені іншої частини позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом, натомість військовою частиною НОМЕР_1 рішення по суті рапорта позивача від 22.09.2022 року прийнято не було. Також, суд зазначив, що відповідачі, у випадку, якщо вважать, що звернення не підлягають розгляду відповідними органами військового управління, командирами військових частин, надсилають відповідні відповіді заявнику, натомість Генеральним штабом Збройних Сил України таких дій вчинено не було.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність пртиправної бездіяльності з боку відповідача-1 за наслідком вирішення рапорта позивача від 28.02.2024 року, оскільки Генеральним штабом Збройних Сил України цей рапорт було направлено за належністю, а тому виконано всі дії з його вирішення. Зазначає скаржник і про те, що вимоги Інструкції №735 не зобов`язували його інформувати (повідомляти) позивача про пересилання його звернення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 06.04.2022 року позивач наказом №64 т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ст. л-та ОСОБА_2 була зарахована на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби частини (ФЕС).

20.09.2022 року на адресу штабу старшого командира в/ч НОМЕР_2 позивач направила свій рапорт на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_3 про видачу довідок про безпосередню участь в бойових діях (а.с.6).

За інформаціє АТ «Укрпошта» зазначене поштове відправлення 23.09.2022 року «вручено особисто», а 26.09.2022 року «повернення за зворотною адресою: адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.6 зворот).

У відзиві на позовну заяву, відповідач-2 вказує на те, що підстав для розгляду рапорта позивач не було, оскільки з рапортом може звернутися лише військовослужбовець.

01.03.2024 року позивачем направлено рапорт від 28.02.2024 на адресу начальника Генерального штабу ЗСУ в якому позивач просить сформувати довідку про безпосередню участь в бойових діях (а.с.14).

У відзиві на позовну заяву, відповідач-1 зазначає про те, що рапорт (звернення) позивача від 28.02.2024 року згідно з дорученням начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15.03.2024 № Д-30157, було спрямовано (надіслано) для подальшого розгляду за належністю, на адресу командування Сухопутних військ Збройних Сил України (а.с.60).

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з судовим рішенням в частині вирішення спору щодо вирішення рапорта від 28.02.2024 року, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 124 від 07.04.2017, встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Тобто вказана інструкція не регулює порядок звернення, зміст звернення та не визначає конкретно визначених осіб, які мають право на звернення.

Відповідно до Закону України «Про звернення громадян», наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 р. за № 94/29962, затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних силах України (далі - Інструкція № 735).

У пункті 1 Інструкції № 735, визначено, що ця Інструкція визначає порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції № 735, у роботі з письмовими (електронними) та усними зверненнями громадян потрібно забезпечувати кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень громадян з метою оперативного розв`язання порушених у них питань, задоволення законних вимог заявників, поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

Згідно із п. 6 розділу І Інструкції № 735, усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.

Таким чином, пропозицій, заяв та скарг громадян (військовослужбовців) проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону України «Про звернення громадян».

Згідно зі ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Пунктом 2 розділу ІІ Інструкції № 735, визначено, що письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

За змістом п. 4 розділу ІІ Інструкції № 735, у зверненні мають бути зазначені прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення має бути надруковане або написане від руки, розбірливо, чітко підписане заявником (групою заявників) із зазначенням дати.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції № 735, унормовано, що звернення може бути подано особисто як окремою особою (індивідуальне), так і групою осіб (колективне) чи надіслане поштою (електронною поштою). Письмове звернення надсилається поштою (електронною поштою) або передається громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, військовою частиною, які отримали ці звернення і до компетенції яких входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника, командира або осіб, які виконують його обов`язки згідно з письмовим наказом.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на правову норму Закону України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Пунктом 14 розділу ІІ Інструкції № 735, визначено, що щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 735, посадові особи органів військового управління, військових частин під час розгляду звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з`ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись.

Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Згідно з п.3 розділу ІІІ Інструкції №735 після первинного розгляду звернень громадян органів військового управління, командирами військових частин працівник підрозділу документального забезпечення (секретаріату, канцелярії), зокрема, здійснює відправку звернень за належністю та відповідей - їх авторам.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що за результатами розгляду звернення органом військового управління, військовою частиною, яким отримано таке звернення має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про, що одночасно повідомляється заявнику.

Тобто, відповідач-1 після отримання рапорту позивача від 28.02.2024 року повинен був прийняти одне із рішень визначених пунктом 14 розділу ІІ Інструкції № 735 та враховуючи цей пункт повідомити заявника ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Натомість, відповідач-1 після отримання такого рапорту, як він зазначає у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі згідно з дорученням начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України від 15.03.2024 № Д-30157, спрямував (надіслав) його для подальшого розгляду за належністю.

Тобто, відповідач-1 прийняв рішення про передачу за належністю для вирішення рапорту позивача від 28.02.2024 року, однак не повідомив позивача про прийняте рішення, що свідчить про правильність висновку суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності Генерального штабу Збройних Сил України щодо неповідомлення старшому солдату ОСОБА_1 про направлення рапорту від 28.02.2024 року за належністю.

Слід зазначити й про помилковість доводів апеляційної скарги про те, що вимоги Інструкції №735 не зобов`язували скаржника інформувати (повідомляти) позивача про пересилання його звернення, оскільки пункт 14 розділу ІІ Інструкції № 735 встановлює обов`язок інформувати заявника про прийняте рішення.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі №160/12764/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва