Справа № 120/13838/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

06 листопада 2024 р. Справа № 120/13838/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши заяву про забезпечення позову в справі

за позовом Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної Академії аграрних наук України

до Головного управління ДПС у Вінницькій області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Ялтушківська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної Академії аграрних наук України з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-97-17 від 13.09.2024.

25.10.2020 представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення-вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ю-97-17 від 13.09.2024 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.08.2024.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 18.09.2024 року до позивача надійшла вимога № Ю-97-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, станом на 31.08.2024, на загальну суму в 1 389 651,52 грн., з яких сума недоїмки становить 588 730, 47 грн., штрафи 481 420, 63 грн., пеня 319 500, 42 грн.

Зазначив, що 21.10.2024 року до позивача надійшла постанова Барського відділу ДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП № 76343086 від 21.10.2024 року, якою позивача визнано боржником щодо сплатити заборгованості у розмірі 660 827,05 грн. Крім того, в межах виконавчого провадження ВП №76343085 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З огляду на викладене, представник позивача зазначив, що оскільки позивач здійснює діяльність у сфері сільського господарства, а тому, арешт рахунків, так і можливий тривалий процес в майбутньому щодо повернення такої значної суми (понад півмільйона гривень) коштів для нього може призвести до перебоїв в діяльності станції та завдати значних збитків, що в умовах воєнного стану безумовно позначиться як і на робочому процесі, так і на виплатах працівникам.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, заявник зазначив, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №76343085 з примусового виконання вимоги № Ю-97-17У від 13.09.2024, яка є предметом оскарження за даним позовом. Також вказав, що в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову щодо арешту коштів боржника від 21.10.2024.

Також заявник зазначив, що накладення арешту на розрахункові рахунки позивача в рамках вищевказаного виконавчого провадження ускладнить та унеможливить ведення його господарської діяльності в цілому.

З приводу даних обставин варто зазначити наступне.

Так, підстави для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження визначені статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В той же час, положеннями частини 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Суд звертає увагу на те, що наявність відкритого виконавчого провадження саме по собі не свідчить про обставини, що унеможливлять або істотно ускладнять виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та/або очевидної протиправності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї доказів, в даному випадку державним виконавцем уже вчинено виконавчі дії, в тому числі, щодо арешту коштів боржника за виконавчим провадженням ВП № 76343085, а тому, вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не призведе до скасування постанов про накладення арешту чи/або зняття уже накладеного арешту.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

Крім того, позивач не позбавлений права оскаржити рішення державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, якщо вважає, що таким рішенням порушеного його права, свободи чи інтереси.

З огляду на викладене, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Дата постановлення ухвали зумовлена перебуванням головуючого судді у відпустці.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Ялтушківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної Академії аграрних наук України про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: