Справа № 460/5295/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2024 року м. Рівне №460/5295/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах через незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 17.02.2010 по 17.02.2011 з шкідливими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників;

- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 17.02.2010 по 17.02.2011 з шкідливими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників і призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку.

В обґрунтування позову зазначає, що пенсійний орган, розглядаючи її заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, безпідставно не зарахував період її роботи з 17.02.2010 по 17.02.2011 до пільгового стажу, що призвело до протиправної відмови у призначенні даного виду пенсії.

Ухвалою суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 09.07.2024 залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до участі у справі №460/5295/24 як другого відповідача (далі відповідач 2).

Відповідач-Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що тривалість пільгового стажу роботи позивача, визначена відповідно до вимог законодавства та з урахуванням рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2022 №13, становить 3 роки 3 місяці 11 днів. Відтак, враховуючи вимоги статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, визначеного зазначеною статтею.

Відповідач-Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах діяльність якої врегульована на підставі Порядку затвердженого постановою правління ПФУ №18-1 від 10.11.2016. Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, протоколом №13 від 29.12.2022 було підтверджено пільгову роботу позивача за Списком №1 з 13.02.2006 по 03.02.2011 за фактично відпрацьованим часом та з урахуванням атестації робочих місць 3 роки 3 місяці 11 днів. Дане рішення позивачем не оскаржувалося. Відтак, пільговий стаж позивачу обраховано відповідно до протоколу №13 від 29.12.2022 та відповідно він є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивачем подано відповідь на відзив, однак суд не приймає до уваги письмову відповідь на відзив з тих підстав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області 20.08.1996.

Як вказано у трудовій книжці НОМЕР_2 , позивач:

- з 01.09.1984 по 09.07.1986 навчалася в Березнівському СПТУ №4 (диплом №459543 від 09.07.1986);

- з 10.07.1986 по 25.11.1988 працювала в Рівненській швейній фабриці швачкою-мотористкою 3 розряду в цеху №1 (наказ №40, від 14.07.1986, наказ №85 від 28.11.1988);

- з 01.12.1988 по 01.07.1994 навчалася в Хмельницькому технологічному інституті побутового обслуговування (накази №42-С від 30.11.1988, №106с від 14.07.1989, №150с від 01.07.1994);

- з 06.12.1994 по 28.01.2002 працювала різноробочою в ПСП «Нове життя» (накази №17 від 30.12.1994, рішення №3 від 17.12.1999, №9 від 28.01.2002);

- з 01.02.2002 по 13.05.2003 працювала в ТОВ ВТП «Агропереробка» приймальником молока в с.Грушвиця Рівненського району (накази №23-к від 01.02.2002, №75-к від 13.05.2003);

- з 25.08.2003 по 31.01.2004 отримувала допомогу по безробіттю в Рівненському міському центрі зайнятості (накази №15121 від 27.05.2003, №НТ040204 від 04.02.2004);

- з 01.02.2004 по 21.06.2004 працювала ТОВ ВТП «Агропереробка» комірником центрального складу готової продукції і комплектуючих матеріалів (накази №16-к від 01.02.2004, №95-к від 21.06.2004);

- з 19.07.2005 по 07.09.2005 працювала в ТОВ СП «Наша Україна» воларем (накази №89 від 19.07.2005, №112к від 09.09.2005);

- 13.02.2006 прийнята на стрижневу дільницю ливарного цеху стрижневиком машинного формування по 2 розряду у ЗАТ «Рівненський ливарний завод» (наказ №19 від 13.02.2006);

- 13.02.2006 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 на посаді стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці (наказ №33 від 17.02.2005);

- 17.06.2010 присвоєно третій розряд стрижневика машинного формування (наказ №116к від 17.06.2010);

- 03.02.2011 звільнена за власним бажанням (наказ №4 від 03.02.2011).

Період роботи у ЗАТ «Рівненський ливарний завод» підтверджується також доданими до матеріалів позову наказами №19 від 13.02.2006, №116к від 17.06.2010. №4 від 03.02.2011.

У рішенні Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 29.12.2022 №13 вказано, що відповідно до записів трудової книжки, архівних довідок від 22.09.2022 №1730/04-02, №1731/04-02, копій наказів від 13.02.2006 №19, від 17.06.2010 №116к від 03.02.2011 №4 ОСОБА_1 працювала з 13.02.2006 по 03.02.2011 на посаді стрижневика машинного формування стрижневої дільниці ливарного цеху ЗАТ «Рівненський ливарний завод». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію припинення юридичної особи з 05.02.2018 ЗАТ «Рівненський ливарний завод» за судовим рішенням. Право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 стрижневика машинного формування стрижневого відділення ливарного цеху підтверджено наказами від 17.02.2005 №33 та від 17.02.2011 №41 про результати атестації робочих місць за умовами праці. Комісія вирішила: підтвердити ОСОБА_1 періоди пільгової роботи за Списком №1 з 13.02.2006 по 03.02.2011 за фактично відпрацьованим часом та з урахуванням атестації робочих місць 3 роки 3 місяці 11 днів.

Архівною довідкою від 09.03.2023 №719/04-02, виданою Комунальною установою «Трудовий архів Рівненської міської ради» підтверджується, що відповідно до наказу від 13 лютого 2006 року №19 по ЗАТ «Рівненський ливарний завод» позивач була прийнята на роботу стрижневиком машинного формування 2-го розряду в стрижневу дільницю ливарного цеху з 13 лютого 2006 року. Відповідно до наказу від 17 червня 2010 року №116к по ЗАТ «Рівненський ливарний завод» позивачу був присвоєний 3 розряд стрижневика машинного формування. Відповідно до наказу про припинення трудового договору від 03 лютого 2011 року №4 по ЗАТ «Рівненський ливарний завод» позивач була звільнена з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України з 03 лютого 2011 року. Повідомлено, що особові картки (ф Т-2) по ЗАТ «Рівненський ливарний завод» до архіву на зберігання не надходили.

Архівною довідкою від 09.03.2023 №720/04-02, виданою Комунальною установою «Трудовий архів Рівненської міської ради» підтверджується кількість відпрацьованих позивачем днів у період з 2006 по 2011 рік у ЗАТ «Рівненський ливарний завод».

Позивач 13.01.2023 звернулася до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду вказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області (за принципом екстериторіальності) було прийнято рішення від 21.01.2023 №53 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості згідно поданих документів.

У цьому рішенні зазначено, необхідний пенсійний вік, страховий та пільговий стаж визначений ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне Пенсійне страхування» становить 50 років, 20 років, за Списком №1 7 років 6 місяців. Вік заявниці становить 55 років 03 місяці 26 днів, страховий стаж 37 років 08 місяців 26 днів, пільговий стаж 3 роки 3 місяці 11 днів. При цьому вказано, за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Листом від 24.01.2023 №1700-0212-8/5702 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії.

На скарги позивача від 30.01.2023 Пенсійним фондом України листом від 27.02.2023 №2800-030201-8/10031 повідомлено, що питання підтвердження пільгового стажу у період роботи в ЗАТ «Рівненський ливарний завод» розглядалося на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області. За наданими документами пільговий стаж склав 3 роки 3 місяці 11 днів (з урахуванням проведеної перевірки). У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу відмовлено в призначенні пенсії га пільгових умовах за Списком №1, про що було повідомлено листом від 04.01.2023 №1700-0304-8/892. У разі незгоди з прийнятими рішеннями Головного управління повідомлено про можливість оскаржити їх в судовому порядку.

16.05.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із запитом, в якому просила надати інформацію щодо обчислення її пільгового стажу та причину його часткового неврахування.

Листом від 30.05.2023 №20932-21556/Д-02-8-1700/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило, тривалість пільгового стажу роботи, визначена відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2022 №13, становить 3 роки 3 місяці 11 днів, тривалість страхового стажу, визначена на підставі наданих документів та відомостей реєстру застрахованих осіб, становить 34 роки 8 місяців 26 днів. Враховуючи вимог статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо наявності необхідного пільгового стажу на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 7 років 6 місяців, 21.03.2023 було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за заявою від 13.01.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

На заяву позивача від 16.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.07.2023 №27711-25175/Д-02/8-1700/23 надало відповідь, у якій повторно повідомлено, що тривалість пільгового стажу роботи позивача, визначена відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2022 №13, становить 3 роки 3 місяці 11 днів.

07.03.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою, в якій просила переглянути рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2022 №13 про підтвердження стажу роботи, рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.01.2023 №53 і призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Листом від 10.04.2024 №4784-3486/Д-02/8-1700/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, зокрема, повідомило про те, що результати атестації, затверджені наказом від 17.02.2005 №33, застосовуються упродовж п`яти років по 16.02.2010. Результати наступної атестації затверджені наказом від 17.02.2011 №41. Відтак, між завершенням п`ятирічного періоду застосування результатів попередньої атестації та початком застосування результатів наступної атестації є перерва. Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2022 №13 підтверджено пільговий період роботи за Списком №1 з 13.02.2006 по 03.02.2011 з урахуванням фактично відпрацьованого часу та результатів проведеної атестації (з урахуванням перерви в атестації), 3 роки 3 місяці 11 днів. Таким чином, тривалість пільгового стажу роботи, визначена відповідно до вимог законодавства та з урахуванням рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2022 №13.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні норми закріплені в пункті "а" ст. 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закону №1788-XII).

Відтак, наявність визначеного в пункті 1 частини 2статті 114 Закону №1058-IV спеціального стажу на роботах на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 7 років та 6 місяців (для жінок) є обов`язковою вимогою для виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах у 50 річному віці.

При цьому, пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV також передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637(далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

Суд встановив, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач 13.02.2006 прийнята на стрижневу дільницю ливарного цеху стрижневиком машинного формування по 2 розряду у ЗАТ «Рівненський ливарний завод», 17.06.2010 присвоєно третій розряд стрижневика машинного формування, 03.02.2011 звільнена за власним бажанням.

Крім цього, дана трудова книжка містить запис про те, що 13.02.2006 за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 на посаді стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці (наказ №33 від 17.02.2005).

Вказані записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано без виправлень, у чіткій послідовності, завірені підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців.

Записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались.

Суд зазначає, що професії, за якою позивач працювала у спірний період, віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які у різні періоди були затверджені постановами Уряду, що Пенсійним органом не заперечується.

Пенсійним органом також не заперечується подання позивачем наказів від 17.02.2005 №33 та від 17.02.2011 №41 про результати атестації робочих місць за умовами праці, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 стрижневика машинного формування стрижневого відділення ливарного цеху.

Отже, робота позивача з 13.02.2006 по 03.02.2011 на посаді, яка віднесена до Списку №1 підтверджена записами трудової книжки.

Суд критично ставиться до доводів відповідачів про зарахування стажу у розмірі 3 роки 3 місяці 11 днів відповідно до рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, з огляду на наступне.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Згідно положень пункту 6 Порядку № 18-1, основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

З аналізу змісту Порядку № 18-1 вбачається, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, був прийнятий на виконання пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1993 року N 637.

В той же час Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, застосовується в разі коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З наведеного вбачається, що обов`язок звернення до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника позивач мала би тоді, коли у її трудовій книжці були відсутні необхідні записи або містилися неправильні чи неточні записи про періоди її роботи.

Фактично за доводами відповідачів підставою для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 13.02.2006 по 03.02.2011 у кількості 3 роки 3 місяці 11 днів є наявність перерви в атестації робочих місць.

Суд не погоджується з такими доводами відповідачів з урахуванням наступного.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 Порядку йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Такий висновок вказаний в рішенні Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №683/232/17.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Як вже зазначалося судом вище, позивач з 13.02.2006 по 03.02.2011 працювала стрижневиком машинного формування по 2 та 3 розряду у ЗАТ «Рівненський ливарний завод».

Дані трудової книжки, не містять відомостей про переведення позивача на неповний робочий день, про надання відпустки без збереження заробітної плати, про переведення на іншу роботу, про відпустку у зв`язку з навчанням, або простій підприємства.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить запис №18 від 13.02.2006 про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 на посаді стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці (наказ №33 від 17.02.2005).

У наказі про прийом на роботу від 13.02.2006 №19 та у наказі про звільнення з роботи від 03.02.2011 №4 містяться відомості про шкідливі умови праці.

Пенсійним органом також не заперечується подання позивачем до заяви про призначення пенсії наказів від 17.02.2005 №33 та від 17.02.2011 №41 про результати атестації робочих місць за умовами праці, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 стрижневика машинного формування стрижневого відділення ливарного цеху.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

При цьому Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки обов`язок проведення атестації покладається на керівника підприємства, а умови праці позивача залишалися незмінними значний проміжок часу, не проведення чергової атестації робочого місця за умовами праці, при наявності наступної атестації робочого місця і незмінності умов праці, не можуть обмежувати гарантії працівника на зарахування пільгового стажу її роботи і отримання пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до пільгового стажу по списку №1 повного періоду роботи з 13.02.2006 по 03.02.2011 у ЗАТ «Рівненський ливарний завод».

А тому, рішення від 21.01.2023 №53, прийняте ГУ ПФУ у Вінницькій області не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню відповідно.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то суд зазначає таке.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону №1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі №810/637/18.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду та беручи до уваги необхідність повторного розрахунку пільгового стажу в частині періодів роботи позивача з 13.02.2006 по 03.02.2011 у ЗАТ «Рівненський ливарний завод» на посаді стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по Списку № 1, суд дійшов висновку, що порушені права позивача необхідно захистити шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено саме Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії) повторно розглянути заяву позивача від 13.01.2023 з урахуванням правової оцінки наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 21.01.2023 №53 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13.01.2023, з урахуванням правової оцінки наданої судом у даному рішенні щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 13.02.2006 по 03.02.2011 у ЗАТ «Рівненський ливарний завод» на посаді стрижневика машинного формування, зайнятого виготовленням стрижнів у нагрівальній оснастці по Списку № 1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати у виді судового збору у сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22,м. Вінниця,Вінницька обл.,21005. ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403)

Повний текст рішення складений 05.11.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО