Справа № 683/2072/24
Суддя: Кутасевич О. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2072/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області і просив скасувати постанову інспектора ВП №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області серії ЕНА №2376566 від 12 червня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначав, що зі змісту вказаної постанови вбачається, що він 12 червня 2024 року близько 17 години 07 хвилин в м. Старокостянтинові по вул. Острозького, 17 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив вимоги п.18.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, уважає її незаконною, просить її скасувати.

Указував, що не вчиняв зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, оскільки будь-якої перешкоди для пішоходів не створював, бо на момент проїзду ним пішохідного переходу пішоходи на пішохідний перехід не вступали, а перебували на тротуарі біля зустрічної смуги його руху. Крім того у постанові про адміністративне правопорушення невірно зазначений час вчинення правопорушення, оскільки подія відбулась о 12 годині 35 хвилин, а не о 17 годині, а також місце складання постанови: вул. Попова в м. Старокостянтинові відсутня.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 08 жовтня 2024 року змінено первісного позивача ВП №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області на належного - Головне Управління Національної поліції в Хмельницькій області.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, у встановлений судом строк подав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується відеозаписом події, а тому оскільки позивачем порушено вимоги п.18.1 ПДР, його підставно притягнуто до адміністративної відповідальності зач.1 ст.122 КУпАП.

Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до ч. 1 cт.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення п.18. ПДР України.

Диспозиція ч. 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Виходячи з нормативного визначення та системного тлумачення положень п. 1.10 та п. 18.1 ПДР по відношенню до пішохода, водій повинен був би зупинитися перед пішохідним переходом, на якому перебуває пішохід, якби подальший рух автомобіля створив би загрозу безпеці дорожнього руху пішохода або змусив би пішохода негайно зменшити швидкість руху або зупинитися.

В судовому засіданні позивач стверджував, що будь-якої перешкоди для пішоходів не створював, бо на момент проїзду ним пішохідного переходу пішоходи на пішохідний перехід не вступали, а перебували на тротуарі біля зустрічної смуги його руху.

Указані обставини підтверджуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом події, на якому зафіксовано, що дорога, по якій рухався позивач має дві смуги руху в кожному напрямку та на момент перетину ним пішохідного переходу пішоходи на пішохідному переході не перебували, а лише наближались до нього з боку зустрічної смуги руху на значній відстані.

Тобто визначена п. 18.1 ПДР «потреба» зменшити швидкість та зупинитись не мала місця за фактичних обставин справи, оскільки рух автомобіля позивача, не створював перешкоди чи небезпеки пішоходам, які здійснював свій рух .

Ураховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

За змістом п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку що відповідачем не надані належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови в зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2376566 від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.243-245, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову інспектора ВП №1 Хмельницького районного управління поліції ГУ НП в Хмельницькій області серії ЕНА № 2376566 від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місце знаходження: вул. Зарічанська, 7 м. Хмельницький, 29000, код ЄРДПОУ: 40108824.

Повне рішення складено 05 листопада 2024 року.

Суддя