Справа № 177/2163/24
Суддя: Коваль Н. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/2163/24
Провадження № 2-а/177/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 жовтня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участю:

секретаря судового засідання Орел А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд скасувати постанову №581 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 05 вересня 2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. та стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову № 581 про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З вказаною постановою він не згоден та вважає, що вона є протиправною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, вказує, що 27.08.2024 він здійснив особистий візит до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де ним подано заяву про отримання відстрочки від призову під час мобілізації, на підставі абз. 2 ч. 3. Ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію». В цей же день відносно нього головним спеціалістом відділення військового обліку та бронювання солдатів і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол № 581 про адміністративне правопорушення. Зазначений протокол №581 та відомості, викладені в ньому, стали підставою для винесення оскаржуваної постанови №581 від 05.09.2024 за справою про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, доказів його вини відповідач до неї не долучив.

Вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення №581 від 27.08.2024 взагалі відсутні посилання а будь-які документи, які до нього долучаються на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, протокол та винесена на підставі зазначеного протоколу постанова мають ряд суттєвих розбіжностей та порушень.

Так, відповідно до інформації, викладеної в постанові громадянин ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення про приписку до призивної дільниці №П-37, перебував з 19.10.2022 на військовому обліку призовників, а згідно інформації, викладеної а протоколі, відповідно до алфавітної книги призовників Криворізького району, ОСОБА_1 19.01.2011 став на військовий облік призовників.

Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 з 16.09.2021 по 27.08.2024 без поважних причин, в семиденний термін після дати виповнення 27 років, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не став на військовий облік військовозобов`язаних, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 в період з 30.06.2021 по 27.06.2024 без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документу.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, що свідчить про скоєння інкримінованого йому правопорушення. У протоколі не містяться дані щодо точного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до інформації, викладеної в постанові починаючи з 18.05.2024 по 17.07.2024 ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, не отримав військово-обліковий документ, не уточнив свої облікові лані, в той час в протоколі взагалі не міститься будь-якої інформації щодо здійснення такого правопорушення.

Крім того, вказує, що вказана в постанові інформація взагалі не відповідає дійсності, оскільки відповідно до витягу з мобільного за стосунку «Резерв+», він вчасно уточнив свої облікові дані, дата уточнення даних 09.07.2024».

Вважає, що він не вчиняв адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 16.09.2021, бо норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024. Тож вважає, що немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення ч. 3 ст. 210 КУпАП. за яке його піддано стягненню в розмірі 17000 грн. штрафу.

Ухвалою судді від 19 вересня 2024року адміністративний позов прийнятий до розгляду, вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та з ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 20).

03.10.2024 представник відповідача начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволені позову. Як на підставу заперечень посилався на те, що доступ в районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки до персональних даних військовозобов`язаних, призовників та резервістів можливе лише за умови перебування такого громадянина на військовому обліку. Крім цього, через систему «Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів», даний доступ став можливим лише в 2024 році.

Так при винесенні постанови 05 вересня 2024 року у результативній частині зазначено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаного, отримання військово-облікового документу під час дії особливого періоду.

Вказував на те, що 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 (у 29-річному віці), власноручно на бланку заяви про взяття на військовий облік військовозобов`язаних, зазначив, що підставою взяття є «зарахування в запас». Крім цього, в заяві про видачу військово-облікового документу на бланку від 27.08.2024 року ОСОБА_1 також зазначив, що «просить видати військово-обліковий документ на бланку у зв`язку із «зарахування в запас».

Зазначає, що при прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 мав на руках «Посвідчення про приписку до призовної дільниці» « П-37 від 19.10.2022, що являється військово-обліковим документом призовників (а не військовозобов`язаних).

Зазначає, що відповідно до Витягу з книги протоколів засідань призовної комісії протокол № 14 від 30 червня 2021 року ОСОБА_1 1994 року народження рішенням призовної комісії Криворізького району згідно ст. 18 абз. 3 ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 27-річного віку та зарахований у запас, матеріали направлені до правоохоронних органів, як на призовника, який ухиляється від призову.

Таким чином, ОСОБА_1 протягом семи днів, з дня досягнення 27 річного віку, тобто до 16 вересня 2021 року порушив правила облікового обліку, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та військовий облік не став, та військово-обліковий документ не отримав.

Вказує, що при складані протоколу 27 серпня 2024 року щодо позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення, не визначено які саме додатки долучають до протоколу, які підтверджують факт порушення позивачем правил військового обліку, але в резолютивній частині зроблено посилання на всі документи, які визначали порушення правил військового обліку.

Щодо видачі позивачу копії протоколу про адміністративне правопорушення №581 від 27.08.2024, а не другого примірника, вказував, що документи бувають у формі оригіналу, дубліката чи копії. Відповідні визначення містяться у Національному стандарті України «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення поять» ДСТУ 2732:2004. Отже, оригінал документа є першоджерелом для похідних від нього документів, таких як дублікат, копія, витяг. Таким чином, позивач отримав на руки копію протоколу, без порушень норм законодавства.

Отже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після досягнення 27 річного віку, жодного разу не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаного, не отримував військово-обліковий документ військовозобов`язаного, не проходив військово-лікарську комісію, що покладено законодавцем України на громадян чоловічої статі (а.с. 41-49).

24.10.2024 позивач надав відповідь на відзив, в якій вказував, що вважає аргументи та доводи, викладені у відзиві ІНФОРМАЦІЯ_3 на позовну заяву є необґрунтованими, суперечать принципам матеріального та процесуального права, а винесена оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення є протиправною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, посилаючись на підставі на які він вказував в позовній заяві та просив скасувати оскаржувану постанову (а.с. 59-61).

Позивач в судове засіданні не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 66).

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 № 581 від 05.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн (а.с. 15-16)

Зі змісту постанови громадянин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до витягу з реєстру територіальної громади 2024/010241048 від 27.08.2024, з 16 травня 2014 року зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Відповідно посвідчення про приписку до призовної дільниці №П-37 виданого 19 січня 2011 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 перебував з 19 січня 2022 року на військовому обліку призовників.

Відповідно до алфавітної книги призовників Криворізького району ОСОБА_1 30 серпня 2012 року вибув для постановки на військовий облік призовників до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Повторно 27 червня 2014 року громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 та став на військовий облік призовників, де і перебував до досягнення 27 річного віку.

Відповідно до Витягу з книги протоколів засідань призовної комісії протокол, рішенням призовної комісії Криворізького району згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 27-річного віку та зарахований в запас, матеріали направлені до правоохоронних органів, як на призовника, який ухилився від призову.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 в період з 16.09.2021 року по 27.08.2024 р. без поважних причин в семиденний термін після дати виповнення 27 років, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не став на військовий облік військовозобов`язаних, та не повідомив про зміни облікових даних, не отримав військово-обліковий документ військовозобов`язаного,що є порушенням аб. 5 ч. 10 ст. 1, ч. 11 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу, та ст. 23 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Крім цього, відповідно до частина 3 додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету' Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання.

Беручи до уваги, що на території України діє особливий період, введений в дію Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, та оголошено загальну мобілізацію на підставі Указу Президента України №64/20022 (734/2023) та № 69/2022 (735/2023), донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, тому за порушення в особливий період Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язаний ОСОБА_1 вчинив триваюче адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося у неприбутті до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в період з 16.09.2021 по 27.08.2024.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового люльку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 року, прочинаючи з 18 травня 2024 року протягом 60 днів військовозобов`язані українці зобов`язані уточнити свої облікові дані. Тобто, в період з 18 травня 2024 року по 17 липня 20-24 року. ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, не отримав військово-обліковий документ, не уточнив свої дані.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 , продовжив свої дії направлені на порушення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ст. 23 Постанови КМ У № 1487 від 30.12.2022 року, під час дії особливого періоду.

Відповідно до Витягу з книги протоколів засідань призовної комісії протокол № 14 від 30 червня 2021 року ОСОБА_1 1994 року народження рішенням призовної комісії Криворізького району згідно абз. 3. ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 27-річного віку та зарахований в запас, матеріали направлені до правоохоронних органів, як на призовника, який ухилявся від призову (а.с. 32)

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 27.08.2024 прийнятий на військовий облік, про що він власноруч підписав заяву (а.с. 28) на бланку заяви про взяття на військовий облік військовозобов`язаних, зазначив, що підставою взяття є «зарахування в запас». Також, 27.08.2024 ОСОБА_1 підписав заяву про видачу військово-облікового документу, в які просив видати йому військово-обліковий документ на бланку у зв`язку із зарахування в запас (а.с. 28).

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію»).

Відповідно до п.п 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Відповідно до абзацу 5 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 цього ж Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

П. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560 передбачено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 року норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало. З 19.05.2024 року встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Відповідно до копій витягу військово-облікового документу сформованого 03.09.2024 року з додатку «Резерв +», ОСОБА_1 уточнив дані 27.08.2024 року, присутня відмітка «дані уточнено вчасно» (а.с. 12).

Крім того, згідно ч. 1ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган, посадова особа виносить постанову по справі.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення №581 від 27.08.2024 року в ньому зазначений період неприбуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з 30.06.2021 по 27.06.2024 в той час, як в постанові № 581 від 05.09.2024, винесеної на підставі вказаного протоколу зазначено період з 16.09.2021 по 27.08.2024, таким чином не зрозуміло період вчинення інкримінованого правопорушення позивачу.

Також, протокол не містить дані щодо точного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та посилань на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому адміністративного правопорушення,

При цьому, вищевказаний протокол, на підставі якого винесено постанову № 581 від 05.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, взагалі не містить частину та статтю КУпАП за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, що суперечить закону.

Отже, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП не складався, а тому і притягнення його до відповідальності за цією частиною та статтею є не правомірним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили обставини на які він посилається при прийнятті оскаржуваного рішення. Відповідачем будь-яких допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова яка є предметом спору між сторонами не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Тобто, саме відповідач в особі свого керівника, який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

З матеріалів відзиву поданого до суду, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що дії щодо винесення спірної постанови є законними, так як позивач, відповідно до діючого законодавства станом на дату винесення спірної постанови був особою, яка перебуває на військовому обліку та зобов`язаний оновити дані у встановлені законодавством строки.

Однак, представником відповідача суду не надано жодного належного доказу, який би спростовував наведені вище встановленні обставини.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що вина позивача не доведена, отже спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, та закрити провадження у справі.

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 605,60 грн (а.с. 8).

Таким чином, судові витрати в розмірі 605,60 грн., які понесені ОСОБА_1 , підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 581 від 05.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) гривень, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: