Справа № 320/19301/24
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Київ № 320/19301/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Будпостач»

до Черкаської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Будпостач» з позовом до Черкаської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці від 15.02.2024 № UA902080/2024/000032/2, від 19.02.2024 № UA902080/2024/000035/1, від 20.02.2024 № UA902080/2024/000037/2, від 21.02.2024 № UA902080/2024/000042/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при митному оформленні товару, який ввозився на митну територію України, ним було визначено його митну вартість за основним методом ціною договору (контракту). Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваного товару надав митному органу документи, які відповідають переліку, визначеному в ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України), підтверджують митну вартість товару та містять об`єктивні відомості про складові митної вартості товару, подані документи не містять розбіжностей.

Водночас, на думку позивача, митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів. Крім того, відповідач у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів від 15.02.2024 №UA902080/2024/000032/2, від 19.02.2024 №UA902080/2024/000035/1, від 20.02.2024 №UA902080/2024/000037/2, від 21.02.2024 №UA902080/2024/000042/2 зазначив обставини, які не свідчать про наявність сумнівів для коригування митної вартості.

Також позивач наголошує, що митний орган при складанні електронних повідомлень та спірних рішень не дотримався принципу стислості викладання інформації, тобто текст не відповідає формі рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів заявлених, за МД від 15.02.2024 № 24UA09U2, від 19.02.2024 № 24UA49U0, від 20.02.2024 № 24UA72U0, від 21.02.2024 № 24UA10U2 (відмовлена), митниця діяла в порядку та відповідно до частини п`ятої статті 54 (Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю), згідно частин першої, четвертої статті 320, 337 МК України митницею встановлено, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо складових митної вартості та щодо фактично сплаченої ціни товару.

Розглянувши подані документи і матеріали, з урахуванням обставин на яких грунтується позов, судом встановлено таке.

Приватне підприємство «Будпостач» (місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9Е, кім. 314, ідентифікаційний код 24267110) зареєстровано в якості юридичної особи, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис.

08.06.2018 між компанією HEBEI JIANGO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD., (Китай) (далі - продавець), та позивачем (покупець) укладено контракт №1055 (далі - контракт), відповідно до якого продавець виготовляє та продає, а покупець купує сітка з скловолокна відповідно до проформи інвойсу чи інвойсу на умовах FOB правил Інкотермс 2010.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (далі експедитор) договір транспортного експедирування № UA00072711.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (далі перевізник) договір №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів.

21.08.2023 продавець надав позивачу проформу інвойс №JA20230510 для оплати товарів на загальну суму 1 267 200,00 доларів США, на умовах поставки FOB порт Xingang Китай та на умовах оплати згідно з контрактом від 08.06.2018 №1055.

01.09.2023 продавець підтвердив ціну товарів у комерційній пропозиції, а також у прайс-листі, в якому зазначив строк дії ціни до 01.05.2024.

19.10.2023 позивач на підставі контракту від 08.06.2018 №1055 перерахував продавцю платіжною інструкцією в іноземній валюті №136 як передоплату грошові кошти в розмірі 150 000,00 доларів США.

13.11.2023 продавець виписав позивачу комерційний інвойс №JA231113 для відвантаження товарів за ціною 78 112,32 доларів США, на умовах поставки FOB порт Xingang Китай та на умовах передоплати, а також надав пакувальний лист до комерційного інвойсу №JA231113 про відвантаження товарів у п?яти контейнерах.

22.11.2023 для вивезення товарів у п?яти контейнерах із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація № 00296156 за ціною 78 112,32 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній у комерційному інвойсі.

08.12.2023 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження Китаю №C50068.

27.12.2023 продавець передав товари у п?яти контейнерах перевізнику для доставки в порт Гданськ (Польща) та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №232901537

27.12.2023 позивач на підставі комерційного інвойсу від 13.11.2023 №JA231113 виписав специфікації:

- Специфікація №1 на товари в контейнері №HASU4011951 за ціною 15 628,80 доларів США;

- Специфікація №2 на товари в контейнері №HASU5101520 за ціною 15 628,80 долари США;

- Специфікація №3 на товари в контейнерах №CAIU8680436 за ціною 15 586,56 доларів США;

- Специфікація №4 на товари в контейнері №MSKU0209932 за ціною 15 628,80 долари США;

- Специфікація №5 на товари в контейнері №MRKU5427370 за ціною 15 639,36 долари США.

Загальна сума по специфікаціях складає 78 112,32 доларів США, що відповідає ціні, зазначеній в комерційному інвойсі.

17.01.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг, перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойси №, №, а експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру .

23.01.2024 для оплати позивачем наданих транспортних послуг, перевізник компанія Maersk A/S (Данія) додатково виписав інвойс №.

24.01.2024 для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав позивачу довідку про транспортні витрати №42.

Після доставки з порту Xingang Китай у порт Гданськ (Польща) товари згідно з залізничними накладними УМВС №, №, №, №, № були доставлені до залізничної станції Київ-Ліски Київського залізничного вузла Південно-Західної залізниці.

У подальшому автомобільним транспортом товари були доставлені до Черкаської митниці.

Щодо рішення від 15.02.2024 № UA902080/2024/000032/2 про коригування митної вартості товарів.

15.02.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №5, позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA09U2, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору, а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 15 639,36 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA09U2 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000038, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 08.06.2018 №1055 з додатками між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO, LTD (Китай) з додатками;

- Прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційні пропозиції продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 13.11.2023 №JA231113 про відвантаження товарів за ціною 78 112,32 долари США;

- Специфікацію №5 від 27.12.2023 до комерційного інвойсу від 13.11.2023 №JA231113 за ціною 15 639,36 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 19.10.2023 № 136 про оплату продавцю 150 000.00 доларів США;

- Митну декларацію Китаю від 22.11.2023 № 00296156 для вивезення товарів із Китаю до України;

- Сертифікат походження товарів від 08.12.2023 № С50068 про країну походження товарів Китай;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 № UA00072649 про перевезення товарів між позивачем та компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 27.12.2023 №232901537 про передачу продавцем товарів перевізнику для доставки з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Залізничну накладну УМВС від 24.01.2024 № про доставку товарів з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції Київ-Ліски; ??

- Рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 17.01.2024 № 5 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

-?Інвойси перевізника компанії Maersk A/S (Данія) від 17.01.2024 № , № та від 23.01.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів; ??

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лгд» про транспортні витрати від 24.01.2024 № 42; ?

- Міжнародну товарно-транспортну накладну від 12.02.2024 № 7370 по доставці товарів від залізничної станції Київ-Ліски до Черкаської митниці;

- Витяги з бухгалтерської документації позивача - видаткові накладні: Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї; ??

- Лист позивача від 02.01.2024 про оплату товарів;

- Технічну довідку на товари;

- Декларацію митної вартості.

15.02.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1002321, у якому зобов?язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) переклад митної декларації країни відправлення.

15.02.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

15.02.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000032/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка з скловолокна за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,07 долари США за кг.

15.02.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000038.

15.02.2024 позивач заявив товари за митною декларацією № 24UA20UO, по якій були сплачені митні платежі: мито на 13 517,68 грн, ПДВ на 29 738,90 грн, всього на 43 256,58 грн.

Що стосується предмету спору по рішенню від 19.02.2024 № UA902080/2024/000035/1 про коригування митної вартості товарів.

19.02.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікаціях №№ 2 та 3, позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA49UO у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 31 215,36 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № 24UA49U0 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні №UA902080/2024/000041 виписані відповідачем, а саме:

- Контракт від 08.06.2018 №1055 з додатками між позивачем та компанією HEBEI JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO, LTD (Китай) з додатками;

- Прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційні пропозиції продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 13.11.2023 № JA231113 про відвантаження товарів за ціною 78 112,32 долари США;

- Специфікацію №2 від 27.12.2023 до комерційного інвойсу від 13.11.2023 № JA231113 за ціною 15 628,80 доларів США;

- Специфікацію №3 від 27.12.2023 до комерційного інвойсу від 13.11.2023 № JA231113 за ціною 15 586,56 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 19.10.2023 №136 про оплату продавцю 150 000.00 доларів США;

- Митну декларацію Китаю від 22.11.2023 №00296156 для вивезення товарів із Китаю до України;

- Сертифікат походження товарів від 08.12.2023 № C50068 про країну походження товарів Китай;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 № UA00072649 про перевезення товарів між позивачем та компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 27.12.2023 № 232901537 про передачу продавцем товарів перевізнику для доставки з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Залізничні накладні УМВС від 24.01.2024 № та № про доставку товарів з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції Київ-Ліски;

- Рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 17.01.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойси перевізника компанії Maersk A/S (Данія) від 17.01.2024 № , № та від 23.01.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 24.01.2024 № 42;

- Міжнародні товарно-транспортно накладні від 12.02.2024 №0436 та № 1520 по доставці товарів від залізничної станції Київ-Ліски до Черкаської митниці;

- Витяги з бухгалтерської документації позивача - видаткові накладні;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї;

- Лист позивача від 02.01.2024 про оплату товарів;

- Технічну довідку на товари;

- Декларацію митної вартості.

19.02.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1002716, у якому зобов?язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); ???

4) виписку з бухгалтерської документації; ???

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) переклад митної декларації країни відправлення.

15.02.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

19.02.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000035/1, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка з скловолокна за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,07 долари США за кг.

19.02.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2024/000041.

19.02.2024 з урахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA64U4, по якій були сплачені митні платежі: мито на 26 745,40 грн, ПДВ на 58 839,87 грн, всього на 85 585,27 грн.

Відповідно до предмету спору по рішенню від 20.02.2024 № UA902080/2024/000037/2 про коригування митної вартості товарів.

20.02.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації № 4, позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA72U0, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 15 628,80 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації № 24UA72U0 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні № UA902080/2024/000044, виписаної відповідачем, а саме:

- Контракт від 08.06.2018 № 1055 з додатками між позивачем та компанією НЕВЕ JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай) з додатками;

- Прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційні пропозиції продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 13.11.2023 №JA231113 про відвантаження товарів за ціною 78 112,32 долари США;

- Специфікацію №4 від 27.12.2023 до комерційного інвойсу від 13.11.2023 № JA231113 за ціною 15 628,80 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 19.10.2023 №136 про оплату продавцю 150 000.00 доларів США;

- Митну декларацію Китаю від 22.11.2023 N?00296156 для вивезення товарів із Китаю до України;

- Сертифікат походження товарів від 08.12.2023 № C50068 про країну походження товарів Китай;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 № UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 № UA00072649 про перевезення товарів між позивачем та компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 27.12.2023 №232901537 про передачу продавцем товарів перевізнику для доставки з Китаю до порту Гданська (Польща);

- Залізничну накладну УМВС від 24.01.2024 № про доставку товарів з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції Київ-Ліски;

- Рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 17.01.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойси перевізника компанії Maersk A/S (Данія) від 17.01.2024 № , № та від 23.01.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 24.01.2024 №42;

- Міжнародну товарно-транспортну накладну від 12.02.2024 № 9932 по доставці товарів від залізничної станції Київ-Ліски до Черкаської митниці;

- Витяги з бухгалтерської документації позивача - видаткові накладні;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї;

- Лист позивача від 02.01.2024 про оплату товарів;

- Технічну довідку на товари;

- Декларацію митної вартості.

20.02.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1003091, у якому зобов?язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) переклад митної декларації країни відправлення.

20.02.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

20.02.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000037/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка з скловолокна за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,07 долари США за кг.

20.02.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2024/000038.

20.02.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA81U6, по якій були сплачені митні платежі: мито на 13 549,20 грн, ПДВ на 29 808,23 грн, всього на 43 357,43 грн.

Щодо предмету спору по рішенню від 21.02.2024 № UA902080/2024/000042/2 про коригування митної вартості товарів.

21.02.2024 для митного оформлення товарів, що зазначені у специфікації №1, позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA10U2, у якій митну вартість визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 15 628,80 доларів США.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA102 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні №UA902080/2024/000049, виписаної відповідачем, в саме:

- Контракт від 08.06.2018 №1055 з додатками між позивачем та компанією НЕВЕІ JINGAO FIBERGLASS PRODUCTS CO., LTD (Китай) з додатками;

- Прайс лист продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційні пропозиції продавця від 01.09.2023 щодо ціни товарів;

- Комерційний інвойс від 13.11.2023 №JA231113 про відвантаження товарів за ціною 78 112,32 долари США;

- Специфікацію №1 від 27.12.2023 до комерційного інвойсу від 13.11.2023 № JA231113 за ціною 15 628,80 доларів США;

- Платіжну інструкцію в іноземній валюті від 19.10.2023 № 136 про оплату продавцю 150 000.00 доларів США;

- Митну декларацію Китаю від 22.11.2023 № 00296156 для вивезення товарів із Китаю до України;

- Сертифікат походження товарів від 08.12.2023 № C50068 про країну походження товарів Китай;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 № UA00072649 про перевезення товарів між позивачем та компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 27.12.2023 № 232901537 про передачу продавцем товарів перевізнику для доставки з Китаю до порту Гданська (Польща);

-?Залізничну накладну УМВС від 24.01.2024 № про доставку товарів з порту Гданськ у Польщі до залізничної станції Київ-Ліски;

- Рахунок-фактуру експедитора ТОВ «Мерск Україна Лед» від 17.01.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; ??

- Інвойси перевізника компанії Maersk A/S (Данія) від 17.01.2024 № , № та від 23.01.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів; ??

- Довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 24.01.2024 №42; ??

- Міжнародну товарно-транспортну накладну від 12.02.2024 №1951 по доставці товарів від залізничної станції Київ-Ліски до Черкаської митниці; ?

-?Витяги з бухгалтерської документації позивача - видаткові накладні;

- Відомості з мережі Інтернет про ціну ідентичних товарів у Китаї; ?

-?Лист позивача від 02.01.2024 про оплату товарів; ?

-?Технічну довідку на товари; ?

-?Декларацію митної вартості.

21.02.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1003417, у якому зобов?язав декларанта надати додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

7) переклад митної декларації країни відправлення.

21.02.2024 у відповідь на електронне повідомлення позивач повідомив митний орган, що всі наявні документи надані разом з митною декларацією.

21.02.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA902080/2024/000042/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів сітка з скловолокна за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,07 долари США за кг.

21.02.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2024/000049.

21.02.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією №24UA24U3, по якій були сплачені митні платежі: мито на 13 634,71 грн, ПДВ на 29 996, 37 грн, всього на 43 631,08 грн.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріавли, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Митний кодекс України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно зі статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Частиною сьомою статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Статтями 49 та 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно зі статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» № 3018-VI від 15.02.2011, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною другою статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, адміністративне провадження № К/9901/45484/18.

У графі 33 всіх чотирьох спірних рішень як підставу для витребування додаткових документів та коригування митної вартості відповідач також зазначив: «В поданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 19.10.2023 №136 у графі «призначення платежу» зазначене посилання лише на зовнішньоекономічний договір. Також дата даного платіжного документа (19.10.2023) є меншою за дату комерційного інвойса від 13.11.2023 № JA231113. Таким чином не вдається ідентифікувати оплату за товар з даною поставкою».

Суд зазначає, що самі по собі обставини, що в банківському платіжному документі від 19.10.2023 №136 у графі «призначення платежу» зазначене посилання лише на зовнішньоекономічний договір жодним чином не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у правомірності заявленої митної вартості та підстав, визначених у ч. 3 ст. 53 МК України для витребування додаткових документів, тобто що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стосовно твердження відповідача, що дата платіжного документа (19.10.2023) є меншою за дату комерційного інвойса від 13.11.2023 № JA231113, судом встановлено, що 21.08.2023 продавець надав позивачу проформу інвойс № JA20230510 для оплати товарів на загальну суму 1 267 200,00 доларів США, на умовах поставки FOB порт Xingang Китай та на умовах оплати згідно з контрактом від 08.06.2018 №1055.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 53 МК України проформа інвойс надається до митного оформлення лише у випадках, коли товар не є об?єктом купівлі-продажу. Оскільки товари у спірному випадку є об?єктом купівлі-продажу, проформа інвойс не подавалась до митного оформлення.

Крім того, не надання проформи інвойсу не свідчить, що надані докукменти містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Разом з тим, умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості

Протиправність невмотивованого та безпідставного витребування митним органом додаткових документів підтверджується також правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові від 23.04.2021 у справі №808/1402/18, адміністративне провадження №K/9901/4996/19, якою визначено, що: «Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість».

Зі змісту спірних рішень відповідача слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.

Щодо зазначених у спірних рішеннях підстав для витребування додаткових документів та коригування митної вартості відповідач зазначив, що: «В наданих до митного оформлення рахунку від 17.01.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунки від 17.01.2024 № , № та від 23.01.2024 № від імені MAERSK A/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження. Числове значення складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку», відомості щодо якої заявлені в гр. 21 ДМВ (декларації митної вартості) не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах».

Разом з тим, такі відомості не беруться судом до уваги, так як в інфойсі від 17.01.2024 ", виписаному перевізником компанією Maersk A/S (Данія), а також у довідці про транспортні витрати від 24.01.2024 №42 виданої експедитором ТОВ «Мерск Україна Лтд» зазначені транспортні витрати, зокрема: ??

- Оформлення документації у Гданську, Польща - 55,61 доларів США; ??

- Операційні послуги терміналу у Гданську, Польща - 1112,12 доларів США.

Судом встановлено, що товари поставлялися на умовах поставки FOB правил Інкотерме 2010, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно в Китаї здійснювалося за рахунок продавця.

Стосовно твердження відповідача, що графа 21 ДМВ (декларації митної вартості) не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, суд зазначає, що митний орган у графі 33 спірних рішень не послався на обставини, що декларант не додав до митної вартості послуг з перевезення товарів залізничним транспортом у розмірі 2 000 доларів США за один контейнер, враховуючи згідно з довідкою про транспортні витрати вартість перевезення п?яти контейнерів становить 10 000 доларів.

Разом з тим, за основу для коригування митної вартості спірного товару за резервним методом митним органом взято інформацію митної вартості імпортованих товарів сітка зі скловолокна визначена за ціною договору щодо подібних товарів на рівні 1,07 доларів США за кг. Джерело інформації: товар МД від 02.09.2023 №UA100320/2023/27433, з приводу чого суд зазначає таке.

Товари на підставі комерційного інвойсу від 13.11.2023 №JA231113 були ввезені за прямим контрактом, на умовах 100% передоплати, за ціною 78 112,32 доларів США. Товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2010 порт Xingang, Китай, що свідчить про те, що підприємство самостійно організовувало доставку товару з порту Xingang в Китаї до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну, що імпортовані в Україну.

Відповідач у спірних рішеннях не навів обґрунтування числового значення визначеної митної вартості товарів та фактів, які вплинули на таке коригування, чим не виконав вимоги ст. 55 МК України. Крім цього, не вказав у спірних рішеннях пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов чим не виконав вимоги Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. Також, відповідач не навів порівняння характеристик товарів, не вказав обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), тощо.

Отже, зазначення у графі 33 оскаржуваних рішень лише дати та номера митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті положень ч.2 ст.55 МК України.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що "...якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів...".

Судом також не приймаються до уваги доводи відповідача стосовно того, що у графі 33 усіх чотирьх рішень як підставу для витребуваннян додаткових документів та коригування митної вартості водповідач зазначив: " В рахунку від 17.01.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунках від 17.01.2024 № , № та від 23.01.2024 № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 15.02.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків».

Суд зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати за товари безпосередньо ціни та митної вартості товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.Так само у пункті 1.3 Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012, взятого до відома Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2, визначено, що «Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта».

Верховний Суд у постанові від 27.04.2023 у справі №820/3767/16 зазначив, що "...розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів у достовірності задекларованої митної вартості. Зокрема, це може відбуватися, коли декларант надав документи, які підтверджують всі складові митної вартості, сплату визначеної згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту ціни за товар і послуг зі страхування тощо, вартість яких відповідно до чинного законодавства включена до митної вартості...".

Отже, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі митної декларації від від 15.02.2024 № UA902080/2024/000032/2, від 19.02.2024 № UA902080/2024/000035/1, від 20.02.2024 № UA902080/2024/000037/2, від 21.02.2024 № UA902080/2024/000042/2 є протиправними.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.

Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Також, суд критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем, а саме: ненадання перекладу експортної декларації Китаю, адже самі по собі обставини не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; п.89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; п.23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, п.29).

Згідно з ч.1 ст.9, ст.72, ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 12 112,00 грн, тому ці витрати, враховуючи задоволення позову, слід присудити на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Черкаської митниці від 15.02.2024 № UA902080/2024/000032/2, від 19.02.2024 № UA902080/2024/000035/1, від 20.02.2024 № UA902080/2024/000037/2, від 21.02.2024 № UA902080/2024/000042/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути на користь Приватного підприємства «Будпостач» (ідентифікаційний код 24267110, місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9-Е, кім. 314) судовий збір у розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Черкаської митниці (ідентифікаційний код ВП 44005652, місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Остафія Дашковича, 76).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.