Справа № 120/6210/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

06 листопада 2024 р. Справа № 120/6210/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі- відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі- відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 13.03.2024 № 45 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області та рішення про відмову у призначенні пенсії № 45 від 25.04.2024 року, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 09 грудня 2023 року із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи за довідками від 31.08.2015 №425, від 12.07.2016 № 1904, та з 29.01.2020 №38.

Ухвалою від 17.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою від 27.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ст. 262 КАС України) без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_1 звернулась 04.03.2024 року до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказав, що заява позивача з доданими документами, за принципом екстериторіальності, для розгляду та прийняття рішення була передана до Головного управління ПФУ у Київській області, яким було прийняте рішення від 13.03.2024 року №45 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2, відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

В подальшому, позивач повторно звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Вказав, що розгляд заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за результатами розгляду вказаної заяви було прийнято Рішення № 45 від 25.04.2024 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У встановлений судом строк від відповідача 2 надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що за результатами розгляду документів доданих до заяви зараховано всі періоди до страхового стажу.

Вказав, що до пільгового стажу не зараховано періоди: - за довідками від 31.08.2015 №425, від 12.07.2016 №1904 та з 29.01.2020 №38, оскільки дані періоди потребують перевірки.

Періоди роботи за довідкою від 31.08.2015 №425, від 12.07.2016 № 1904 та з 29.01.2020 № 38, можуть бути зараховані до пільгового стажу після підтвердження довідок актом зустрічної перевірки.

Враховуючи вищевикладене, позивачу відмовлено в призначенні за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки у заявниці відсутній необхідний пільговий стаж.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.03.2024 звернулась до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивача з доданими документами, за принципом екстериторіальності, для розгляду та прийняття рішення була передана до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яким було прийняте рішення від 13.03.2024 року №45 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №45 від 13.03.2024 вказано, що на момент звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах позивачу виповнилось 54 роки.

Страховий стаж позивача становить 36 років 11 місяців 17 днів.

За результатами розгляду документів доданих до заяви зараховано всі періоди до страхового стажу.

До пільгового стажу не зараховано періоди: - за довідками від 31.08.2015 № 425, від 12.07.2016 № 1904 та з 29.01.2020 № 38, оскільки дані періоди потребують перевірки.

Періоди роботи за довідкою від 31.08.2015 №425, від 12.07.2016 №1904 та з 29.01.2020 №38, можуть бути зараховані до пільгового стажу після підтвердження довідок актом зустрічної перевірки.

В подальшому, 17.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розгляд заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №45 від 25.04.2024 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №45 від 25.04.2024 вказано, що вік заявниці 54 роки 6 місяців.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2) становить 25 років.

Страховий стаж позивача - 37 років 11 місяців 17 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 10 років.

За наданими позивачем документами до страхового стажу не зарахований період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 02.06.1988 по 17.10.1988, оскільки відсутній номер і дата наказу на звільнення. Для зарахування періоду роботи, згідно трудової книжки необхідно надати уточнюючу довідку.

Також вказано, що до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи:

- з 02.01.2004 по 29.11.2013, оскільки посада, яка вказана у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 425 від 31.08.2015 р. не відповідає посаді зазначеній у Постанові Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36, а саме: згідно довідки зазначено "майстер з ремонту устаткування", а відповідно довідника - майстри, старші майстри з ремонту устаткування (котельного, турбінного (парогазотурбінного), паливоподання та пилоприготування) у місцях його встановлення», а також у пільговій довідці відсутня інформація, щодо цеху в якому працювала заявниця та у атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством від 05.11.2004 №204 не зазначені назви цехів в яких проатестована посада - майстер з ремонту устаткування;

- з 01.06.2016 по 27.12.2019 , згідно пільгової довідки від 29.01.2020 р. №38, оскільки відсутній перелік проатестованих посад (Додаток №1) до атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав робітників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені діючим законодавством від 03.06.2016 р. №4-ОД;

- з 02.12.2013 по 31.05.2016, згідно пільгової довідки від 12.07.2016 p. №1904, можливо буде врахувати після надходження результатів перевірки пільгового стажу результатів перевірки пільгового стажу.

Не погоджуючись із рішеннями відповідачів, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_2 містить, з-поміж інших, записи про такі періоди роботи позивача:

-02.01.2004 зарахована в Ладижинський цех з ремонту обмурівки та термоізоляції ВАТ «Західенерго» Львівенергоспецремонт майстром з ремонту устаткування.

-05.11.2004 проведено атестацію робочого місця майстра з ремонту устаткування.

- арк. 20, 22 трудової книжки містить записи про перейменування роботодавця.

-29.11.2013 звільнено за переведенням у ТЗоВ «Інтеренергосервіс».

-02.12.2013 прийнята в ТОВ «Інтеренергосервіс» в цех по ремонту устаткування Ладижинської ТЕС на відділення по ремонту обмурівки та ізоляції майстром по ремонту устаткування (котельного, турбінного, у місцях його встановлення) по переводу з Львівенергоспецремонт.

- арк. 26 трудової книжки містить запис № 26, що за результатами атестації робочих місць по умовам праці встановлено право на пільгову пенсії за Списком № 2, підстава наказ №180/ОД від 23.04.2014.

-31.05.2016 звільнена за переведенням у ТОВ «Енремо».

-01.06.2016 прийнята майстром з ремонту устаткування у Ладижинську дільницю з ремонту обмурівки та теплової ізоляції в порядку переведення з ТОВ «Інтеренергосервіс».

-27.12.2019 звільнена за згодою сторін.

31.08.2015 ВП «Львівенергоспецремонт» ПАТ «ДТЕК Західенерго» видано довідку №425 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на (в) Ладижинському цеху з ремонту обмурівки та термоізоляції ВП «Львівенергоспецремонт» ПАТ «ДТЕК Західенерго» і за період з 02.01.2004 по 29.11.2013 виконувала роботи з ремонту обладнання ДТЕК Ладижинська ТЕС за професією майстра з ремонту устаткування, що передбачена Списком № 2, розділ ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство, підрозділ 27-б, код КП1222.2, підстава постанова КМУ від 16.01.2003 № 36, всього 9 років 10 місяців і 27 днів.

Підставою для видачі є наказ про прийом № 5 від 02.01.2004, наказ про звільнення №52-з від 26.11.2013, відомості про зарплату за 2004-2013 роки, доплата за шкідливі умови праці 12% від окладу.

Також вказано, що умови і характер роботи ізолювальника з термоізоляції за період з 02.01.2004 по 29.11.2013 докорінно не змінились, відпустки без оплати не надавалась.

Також у довідці зазначено, що відповідно до наказу Львівенергоспецремонту № 204 від 05.11.2004 було проведено вперше в Ладижинському цеху атестацію робочих місць за умовами праці, в тому числі, на майстра з ремонту устаткування, що була підтверджена довідкою Держекспертизи умов праці 01-26 від 19.07.2007 № 09-01-26. Відповідно до наказу Львівенергоспецремонту № 241 від 30.11.2009 було проведено чергову атестацію робочих місць за умовами праці, в тому числі на майстра з ремонту устаткування, що була підтверджена довідкою Держекспертизи умов праці № 2400 від 14.12.2009.

12.07.2016 ТОВ «Інтеренергосервіс» видано довідку № 1904 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 , працювала повний робочий день у ТОВ «Інтеренергосервіс» цех з ремонту устаткування Ладижинської ТЕС з 02.12.2013 по 31.05.2016 за професією майстра з ремонту устаткування (котельного, турбінного, у місцях його встановлення), як майстри, старші майстри з ремонту устаткування (котельного, турбінного (парогазотурібнного), паливоподавання та пилоприготування) у місцях його встановлення, що передбачено Списком № 2, розділ ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», позиція 13Б, затвердженого постановою КМУ від 16.02.2003 №36.

Підставою для видачі вказано ДКХП, особиста картка, накази по підприємству, особисті рахунки. Відпустка без збереження заробітної плати не надавалась.

Вказано, що професія атестована, перелік робочих місць, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 у ТОВ «Інтеренергосервіс» по цеху з ремонту устаткування Ладижинської ТЕС затверджений наказом з атестації робочих місць від 23.04.2014 №180/ОД.

29.01.2020 ТОВ «Енремо» видано довідку №38 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У довідці зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день у ТзОВ «Енремо» і за період з 01.06.2016 по 27.12.2019 виконувала контроль за якістю виконання ремонтних робіт на котлі за професією майстри, старші майстри ремонту устаткування (котельного, турбінного (парогазотурбінного), паливоподавання та пилоприготування) у місцях його встановлення, що передбачена Списком №2, розділ ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», код КП 1222.2.

Підставою видачі вказано постанову КМУ від 24.06.2016 № 461, наказ про проведення атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації за важкі та шкідливі умови праці від 31.05.2016 № 2-ОД, наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці та шкідливі умови праці від 03.06.2016 № 4-ОД, наказ про прийом від 01.06.2016 № 7-К, наказ про звільнення від 27.12.2019 № 245-З, лист Головного управління Держпраці у Львівській області від 12.12.2016 № 8872/1/1-09.

Вказано також, що плата за роботу у важких та шкідливих умовах праці становить 12%.

Вищевказані записи в трудовій книжці не містять помилок, неточностей, підтирань чи виправлень. Крім цього, зазначені обставини підтверджені вищевказаними довідками про наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та наказами про затвердження атестації робочих місць.

Постановами Кабінету Міністрів від 16.01.2003 року № 36 та від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XIII «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство» передбачена професія «майстри, старші майстри з ремонту устаткування (котельного, турбінного (парогазотурбінного), паливоподавання та пилоприготування) у місцях його встановлення».

Крім цього, суд зазначає, що, якщо в списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах.

Суд зазначає, що при зверненні позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії, останнім надано трудову книжку із відповідними записами про трудовий стаж, а також додано уточнюючі довідки про пільговий стаж, згідно із порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 № 36 та від 24.04.2016 №461 за періоди роботи із зазначеннями назви посади та характеру виконуваних робіт, які відповідають спискам, чинних на період пільгової роботи.

Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що всі необхідні документи для зарахування спірних періодів роботи з 02.01.2004 по 29.11.2013, з 02.12.2013 по 31.05.2016, з 01.06.2016 по 27.12.2019 позивач надав відповідачам, однак такі протиправно відповідачами не були зараховані.

Так, з оскаржуваних рішень, в тому числі, слідує, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача, оскільки такі періоди потребують перевірки та можуть бути зараховані до пільгового стажу після підтвердження довідок актом зустрічної перевірки.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону № 1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, пунктом 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) встановлено, що орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2 Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку про те, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення з відповідними запитами до установ, підприємств, організацій.

До того ж, у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а Верховний Суд зазначив про те, що орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, органи Пенсійного фонду України в межах своїх повноважень зобов`язані розглянути та, за необхідності, перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що органами пенсійного фонду вживались відповідні заходи, направлені на всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів.

Натомість, відповідачі одразу відмовили позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, без проведення відповідної перевірки, у разі сумнівів щодо наданих позивачем документів.

Отже, пенсійний орган фактично переклав відповідальність на позивача про доведення наявності підстав для призначення пенсії, що є непропорційним заявленій легітимній меті, тому зазначені дії не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Вищевикладене очевидно свідчить про незаконність та безпідставність прийнятих відповідачами рішень про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Також суд зазначає, що рішення відповідачів не відповідають критерію обґрунтованості, оскільки в них не наведено підстав, з яких органи пенсійного фонду не врахували записи саме трудової книжки позивача в частині спірних періодів.

З огляду на викладене, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи позивача з 02.01.2004 по 29.11.2013, з 02.12.2013 по 31.05.2016, з 01.06.2016 по 27.12.2019.

Суд зазначає, що наведений вище спосіб захисту зобов`язального характеру буде сприяти позивачу в ефективному виконанні судового рішення саме за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Визначаючись щодо вимог зобов`язального характеру в тому числі і в частині суб`єкта владних повноважень, який має вирішувати питання про призначення позивачу пенсії, суд враховує наступне.

Конституційний Суд України у п. 3.4 Рішення від 18.06.2007 № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

ЄСПЛ у п.п.52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В контексті встановлених обставин справи суд зауважує на відсутності між сторонами спору щодо достатності у позивача необхідної кількості загального стажу, такий становить понад 36 років 11 місяців 17 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла 54 років 6 місяців 08.12.2023 , із заявою про призначення пенсії вперше звернулась 04.03.2024, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. А тому, має право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 09.12.2023.

Враховуючи вищевикладене, з метою ефективного поновлення прав позивача суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди з 02.01.2004 по 29.11.2013, з 02.12.2013 по 31.05.2016, з 01.06.2016 по 27.12.2019 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.12.2023.

Щодо вимоги позивача про виплату пенсії та звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, то суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів законодавцем покладено у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, суд доходить висновку, що до негайного виконання допускається рішення про "стягнення" присуджених сум пенсії, а не рішення про зобов`язання до їх нарахування та виплати. У випадку заявлення позивачкою позовних вимог про стягнення пенсії, суд повинен визначити суму до стягнення за один місяць та допустити рішення у цій частині до негайного виконання.

Разом з тим у межах цієї справи позивачем обрано спосіб захисту своїх прав шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплачувати їй пенсію. Особливістю такого способу захисту є те, що розмір пенсії при її призначенні повинен визначити відповідач при виконанні рішення суду у загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Позивачем при звернені до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1614,93 грн. (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в однакових частинах.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.03.2024 №45.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.04.2024 №45.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди з 02.01.2004 по 29.11.2013, з 02.12.2013 по 31.05.2016, з 01.06.2016 по 27.12.2019 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.12.2023.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 807,46 грн. (вісімсот сім гривень 46 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 807,46 грн. (вісімсот сім гривень 46 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця,

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. А. Саєнка, 10, м. Фастів, Київська область, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна з оригіналом

Суддя:

Секретар: