Справа № 480/2804/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року Справа № 480/2804/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2804/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 23.01.2024 №240/57/12-752 про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення її сина, старшого солдата ОСОБА_2 , який захоплений у полон.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення її сина, старшого солдата ОСОБА_2 , відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, починаючи з грудня 2023 року по день звільнення ОСОБА_2 з полону.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України був захоплений у полон.

18.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою про виплату належного її сину ОСОБА_2 грошового забезпечення.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України листом від 06.12.2023 № 40/57/12-11121 повідомила ОСОБА_1 про відмову у виплаті грошового забезпечення, оскільки умовою для отримання позивачкою грошового забезпечення є відсутність у військовослужбовця, який захоплений у полон, дітей та не перебування у шлюбних стосунках, а відповідно до облікових даних старшого солдата ОСОБА_2 , він має сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_4 .

08.01.2024 ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення, у якій зазначила, що діти ОСОБА_2 є повнолітніми та не проживали з ним за однією адресою, ОСОБА_2 не має дружини (був двічі розведений), а його батько помер, тому вона єдина має право на виплату належного сину грошового забезпечення.

За результатами розгляду заяви від 08.01.2024 відповідачем прийнято рішення, яке оформлено листом від 23.01.2024 № 40/57/12-752 про відмову у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що відповідно до положень п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 умовою для отримання позивачкою грошового забезпечення є відсутність у військовослужбовця, який захоплений у полон, дітей, незалежно від їх віку (малолітні, неповнолітні чи повнолітні) та відсутність факту перебування у шлюбних стосунках військовослужбовця, який є таким, який захоплений у полон.

ОСОБА_1 вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято з порушенням ч. 6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 7 Порядку № 884 та порушує права позивача на отримання грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 , тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представником Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що листом від 23.01.2024 № 40/57/12-752 військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомила позивача про відмову у виплаті грошового забезпечення, що належить її сину, з тих підстав, що заява подана особою, яка не зазначена в пункті 7 Порядку № 884, та не поданням разом із заявою від 08.01.2024 всіх документів, які зазначені у пункті 4 Порядку № 884.

Так, до заяви позивача від 08.01.2024 не додавались копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування) синів полоненого ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , 1993 року народження та ОСОБА_3 , 1998 року народження, а також його доньки - ОСОБА_4 , 1999 року народження.

Також відповідач вважає, що оскільки полонений ОСОБА_2 має дітей, тому його мати, не є особою, яка має право на отримання грошового забезпечення відповідно до вимог пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 7 Порядку № 884

Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю військовослужбовця окремого загону спеціального призначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 " військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , який уважається таким, що був захоплений у полон з 20.05.2022.

Позивачка звернулась до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою від 08.01.2024 про виплату грошового забезпечення належного її сину ОСОБА_2 .

Рішенням військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлено листом від 23.01.2024 № 40/57/12-752 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 на підставі п. 5 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884. Також у рішенні відповідач зазначає, що умовою для отримання позивачкою грошового забезпечення є відсутність у військовослужбовця, який захоплений у полон, дітей, незалежно від їх віку (малолітні, неповнолітні чи повнолітні) та відсутність факту перебування у шлюбних стосунках військовослужбовця, який є таким, який захоплений у полон.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), за військовослужбовцями, захопленими в полон зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення). Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженим Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Згідно з п. 3 Порядку №884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

- копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

- довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

- копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

- копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

- копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Згідно з п. 7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 28.07.2022 № 184мтд військовослужбовець окремого загону спеціального призначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 " старший солдат ОСОБА_2 уважається таким, що був захоплений у полон з 20.05.2022 (а.с. 48).

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 34) батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_6 , а матір`ю - ОСОБА_7 .

Згідно з копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Лебединського районного управління юстиції в Сумській області від 15.01.04 № 03-02-68 після реєстрації одруження ОСОБА_7 з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 36).

Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтвом про смерть (а.с. 38)

Крім того, у полоненого ОСОБА_2 від першого шлюбу з ОСОБА_10 є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 51), та від другого шлюбу з ОСОБА_11 у ОСОБА_2 є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 52) та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 53).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 було розірвано 26.09.1996 (а.с. 49), а шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 було розірвано 13.03.2002 (а.с. 50).

Відповідно до витягу з реєстрації територіальної громади від 22.12.2023 (а.с. 42) зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_2 з 23.12.2016 є АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою проживає і його мати ОСОБА_1 (а.с. 32, 116).

ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 08.01.2024 про виплату грошового забезпечення належного її сину ОСОБА_2 , додатком до якої долучено, зокрема копії документів, що підтверджують такі обставини (а.с. 21-24).

Проте, рішенням військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлено листом від 23.01.2024 № 40/57/12-752 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 на підставі п. 5 Порядку №884.

Суд звертає увагу що п. 5 Порядку №884 містить декілька підстав для прийняття командиром військової частини рішення про відмову у виплаті, а саме:

- подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

- подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

- подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

- з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Разом з тим, у оскаржуваному рішення не вказано конкретної підстави для відмови позивачці у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_2 , яка визначена у п. Порядку №884.

Також у оскаржуваному рішенні не наведено мотивів та конкретних причин у зв`язку з чим було відмовлено позивачці.

Так, відповідач зазначає, що умовою для отримання позивачкою грошового забезпечення є відсутність у військовослужбовця, який захоплений у полон, дітей, незалежно від їх віку (малолітні, неповнолітні чи повнолітні) та відсутність факту перебування у шлюбних стосунках цього військовослужбовця, проте ОСОБА_1 було надано копії відповідних свідоцтв про розірвання шлюбів у яких перебував ОСОБА_2 .

Варто зауважити, що оскаржуване рішення також не містить мотивів відмови про які зазначається у відзиві на позовну заяву, а саме про те, що до заяви позивача від 08.01.2024 не додавались копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування) дітей ОСОБА_2 .

Відтак, немотивована відмова відповідача обмежує права позивача, зокрема і на звернення до командира військової частини повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті, яке закріплено п. 5 Порядку №884.

При цьому, відповідач не повідомив позивачку, які документи необхідно додати для отримання грошового забезпечення її сина.

Враховуючи, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлено листом від 23.01.2024 №240/57/12-752 про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення її сина, старшого солдата ОСОБА_2 , який захоплений у полон.

Водночас суд зауважує, що з копії заяви ОСОБА_1 від 08.01.2024 вбачається, що всупереч п. 4 Порядку №884 до заяви не було долучено копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування) дітей ОСОБА_2 , або довідки про їх реєстрацію місця проживання.

Також позивачем не долучено до заяви витягу про реєстрацію у житловому приміщенні/будинку осіб від 29.04.2024, який надано до суду (а.с. 116)

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення належного її сину ОСОБА_2 , є передчасною, тому не підлягає задоволенню.

У даному випадку, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2024 про виплату грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

У зв`язку із задоволенням позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн, сплачених за квитанцією від 07.04.2024.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яке оформлено листом від 23.01.2024 №240/57/12-752 про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення її сина, старшого солдата ОСОБА_2 , який захоплений у полон.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.01.2024 про виплату грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар