Справа № 520/25599/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

04 листопада 2024 року № 520/25599/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №2-2035-UA0028556 від 15.08.2024 р. та №2-2035-UA0028556 від 15.08.2024 р.

Ухвалою суду від 25.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області через канцелярію суду було подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, в обґрунтування якої вказано, що відповідно інформаційних ресурсів, які є у розпорядженні ГУ ДПС у власності ОСОБА_1 знаходилися об`єкти нерухомості розташовані за такими адресами: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 кв.м; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 34,4 кв.м. На підставі вищенаведеного в автоматичному режимі позивачу були сформовані податкові повідомлення - рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, а саме: за квартиру, загальною площею 38,7 кв. м. - від 15.08.2024 № 2-2035-UA0028556 на суму 348,50 грн; за квартиру, загальною площею 34,4 кв. м - від 31.05.2024 № 2-2035-UA0028556 у сумі 309,78 грн. Також представником відповідача вказано, що 19 серпня 2024 Харківська міська рада прийняла рішення від 19.08.2024 № 633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків», у якій вирішила: за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків. При проведенні управлінням інвентаризації сформованих податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, встановлено, що в ІКС «Податковий блок» позивачу в автоматичному режимі було сформовані податкові повідомлення-рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 309,78 грн, від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 348,50 грн. За результатами проведеної інвентаризації, Головним управлінням ДПС в Харківській області прийнято рішення від 07.10.2024 № 5283/20-40-24-05-02 про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 309,78 грн та податкового повідомлення-рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 348,50 грн. Отже, оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 309,78 грн та від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 348,50 грн, вважаються скасованими (відкликаними). Рішення Головного управління ДПС в Харківській області від 07.10.2024 № 5283/20-40-24-05-02 направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомлення про вручення за місцем податкової адреси. Отже, податкові повідомлення - рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 309,78 грн та від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 348,50 грн є відкликаними з 07.10.2024 та таким, що не порушує права та інтереси позивача.

Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про стягнення судових витрат з відповідача, в якій просить суд вирішити питання розподілу витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн відповідно до вимог ст.134 КАС України шляхом покладення витрат у повному обсязі на відповідача по справі.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області через канцелярію суду було подано заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в обґрунтування яких зазначено, що відповідно до акту наданих послуг № 3 від 17.07.2024, які додано представником позивача до заяви зазначена сума до сплати 6000,00 грн за написання адміністративного позову та подання його через систему «Електронний Суд» до Харківського адміністративного окружного суду по справі № 520/25599/24. Загальна тривалість витраченого часу 2 години на три аркуші, а отже такий акт складено загально, тобто не зазначено детально із чого складається сума понесених витрат на професійну правничу допомогу, а отже і неможливо встановити співрозмірність понесення таких витрат. Також представником позивача вказано, що даний спір не є складним, причина виникнення спору, предмет спору, обсяг предмету доказування об`єктивно не вимагали вжиття суттєвих додаткових інтелектуальних та фізичних зусиль для з`ясування справжніх обставин фактичної дійсності та вивчення змісту належних норм права правова позиція сторони позивача полягала у суто запереченні правової підставності проведених контролюючим органом обчислень грошового зобов`язання з плати за землю.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заяви про закриття провадження у справі, суд встановив таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що в якості підстави для звернення до суду визначено обставини протиправності податкових повідомлень-рішень №2-2035-UA0028556 від 15.08.2024 р. та №2-2035-UA0028556 від 15.08.2024 р.

Своєю чергою Головним управлінням ДПС в Харківській області прийнято рішення від 07.10.2024 № 5283/20-40-24-05-02 про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 309,78 грн та податкового повідомлення-рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 348,50 грн. Отже, оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 309,78 грн та від 15.08.2024 №2-2035- НОМЕР_1 у сумі 348,50 грн, вважаються скасованими (відкликаними).

Таким чином, представником відповідача вказано, що наразі відповідачем вжито заходів, направлених на виправлення порушених прав позивача шляхом скасування оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що позивач не навів заперечень стосовно заяви про закриття провадження у справі, але звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат з відповідача.

Відтак, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджуються обставини того, що відповідачем по справі оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасовано і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що відповідно до приписів п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника Головного управління ДПС у Харківській області про закриття провадження у справі.

Стосовно заяви представника позивача про стягнення судових витрат з відповідача суд зазначає таке.

Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати ж на правничу допомогу адвоката відповідно до частини 2 статті 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами.

Суд зазначає, що вказана норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, визначеного статтею 139 КАС України.

Проте зі змісту статті 139 КАС України не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

Разом з тим, частина 8 статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, суд керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли. Так, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу.

Своєю чергою суд зазначає, що зі змісту наявних в матеріалах справи доказів та зі змісту заяви представника позивача вбачається, що позивач при зверненні до суду із позовом у цій справі сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн згідно із квитанцією ID 3751-2022-6669-4364 від 19.09.2024 року та поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Так, враховуючи положення п.3.4 договору про надання правової допомоги №/н від 07.05.2018 р., в редакції додаткової угоди №2 від 03.01.2024 р. передбачено, що клієнт оплачує послуги та компенсує фактично понесені витрати згідно виставленого рахунку шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок Адвокатського бюро.

Відповідно до п.3.5 договору сторони погодили, що 1 (одна) година праці Адвокатського бюро при надані послуг із супроводження справ в суді, що розглядаються в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, Цивільного-процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України в межах міста Харкова становить 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

На виконання умов договору між сторонами 07.10.2024 р. було складено та підписано акт наданих послуг №3, яким узгоджено обсяг наданих послуг та їх вартість.

До вказаних послуг увійшли наступні: 1) написання та подання адміністративного позову до Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/25599/24, загальна тривалість витраченого часу - 2 (дві) години.

На підставі акту виставлено рахунки на оплату №3 від 07.10.2024р., згідно якого загальна вартість послуг складає 6000,00 грн.

На виконання умов договору клієнтом частково сплачено суму послуг професійної правничої допомоги, а саме у розмірі 2000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL629717 від 11.10.2024 р.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Також суд вважає за необхідне врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.11.2019 у справі №826/15063/18, згідно яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи, також, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Також, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 6000,00 грн є необґрунтованою, а отже суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення судових витрат з відповідача.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки за звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено суму судового збору у розмірі 968,96 грн, то наявні підстави для стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору у зазначеному розмірі із відповідача.

Керуючись ст.ст. 140, 238, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника Головного управління ДПС у Харківській області про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заяву представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з відповідача - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмір 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.