Справа № 500/4997/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

Справа № 500/4997/24

04 листопада 2024 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, або ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, та просить ухвалити рішення яким:

визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у наданні йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як особі, на утриманні якої перебуває троє дітей віком до 18 років;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно зі статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з підстав наявності у нього на утриманні трьох дітей віком до 18 років, при цьому надав відповідачеві у належній формі та у встановленому законом порядку усі необхідні докази, що підтверджують факт існування обставин, що дають право на відстрочку. Однак, 07.08.2024 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 йому було надано під розписку Повідомлення про відмову у наданні відстрочки від 18.07.2024. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає. З посиланням на нормативні акти, які регулюють спірні правовідносин вказує, що підставою для відмови у наданні відстрочки стала недостатність доказів місця проживання, як громадянина України. Водночас після повторного розгляду заяви позивачу було надано довідку від 12.09.2024 №4912, у якій вказано, що позивач має право на відстрочку на період мобілізації до 09.11.2024 року.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 14.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Ухвалою суду від 19.09.2024 витребувано у відповідача докази, які суд зобов`язував надати при відкритті провадження та продовжено процесуальний строк відповідачу на подання відзиву на позовну заяву до 30.09.2024.

Зазначену ухвалу відповідач отримав 30.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи, у зв`язку із чим, ухвалою суду від 14.10.2024 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів та продовжено відповідачу строк для виконання ухвали суду від 19.09.2024 на 10 днів.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до матеріалів справи між громадянином України ОСОБА_1 та громадянкою росії ОСОБА_2 29.05.2015 укладено шлюб що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАЦС м.Майкопа управління РАЦС республіки адигея.

Матеріали справи також містять копії: свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданого Відділом РАЦС внутрішньоміського округу міста краснодар управління РАЦС краснодарського краю російської федерації 16.08.2016; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданого відділом РАЦС карасунського внутрішньоміського округу міста краснодар управління РАЦС краснодарського краю російської федерації; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції 19.06.2024.

Як слідує із вказаних документів батьком дітей є громадянин України ОСОБА_1 , а мати громадянка росії ОСОБА_6 .

До матеріалів справи додано довідку багатодітної сім`ї №8 від 11.07.2024, видану службою у справах дітей Шумської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_6 та ОСОБА_1 мають статус батьків багатодітної сім`ї. Діти: ОСОБА_3 , 2016 р.н.; ОСОБА_4 , 2021 р.н.; ОСОБА_5 , 2024 р.н.

Також до матеріалів справи додано акт від 09.07.2024 №03-05/1451 обстеження на факт проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_4 , за однією адресою у АДРЕСА_1 .

Як слідує з відмітки у паспорті ОСОБА_1 його місце проживання 06.10.2006 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви від 15.07.2024 позивач звертався до відповідача щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 18.07.2024 судом встановлено, що за результатами розгляду поданих позивачем документів Комісія з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_8 протоколом від 18.07.2024 №7/2 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки. Причиною відмови вказано недостатність доказових фактів для отримання відстрочки.

Згідно з протоколом Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_8 від 12.09.2024 №15/1 позивачу надано відстрочку від призову під час мобілізації на підставі абз. 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із чим позивачу видано довідку від 12.09.2024 №4912 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на строк до 09.11.2024.

Мотивувальна частина

Предметом спору у даній справі по суті є рішення відповідача щодо відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яке оформлено протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 18.07.2024 №7/2.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII встановлено, зокрема, такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Абзацом 13 частини першої статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року №1932-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року №389-VIII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024 строк дії воєнного стану продовжувався.

Також Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по даний час.

Частиною першою статті 39 Закону №2232-XII унормовано, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 Закону №3543-XII унормовано, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно зі статтею 2 Закону №3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, частиною третьою статті 22 Закону №3543-XII встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно з частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

При цьому, статтею 23 Закону №3543-XII визначений вичерпний перелік підстав для надання деяким категоріям військовозобов`язаних відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. У кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову або підпадають під умови відстрочки від призову, необхідно надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

Зокрема, пунктом 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560), який діє станом да день прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Пунктом 60 Порядку №560 визначено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Аналіз наведеного свідчить про те, що до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та в особливий період, у тому числі в період дії воєнного стану, які надаються в установленому порядку, а рішення про надання або відмову у наданні відстрочки оформляється протоколом.

Також Додатком 5 до Порядку №560 визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до цього Переліку документами, що підтверджують право на відстрочку на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII є: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Як встановлено судом з матеріалів справи у позивача разом з ОСОБА_6 на утриманні є троє дітей віком до 18 років, а саме ОСОБА_3 , 2016 р.н.; ОСОБА_4 , 2021 р.н.; ОСОБА_5 , 2024 р.н., що підтверджується відповідними свідоцтвами про їхнє народження, довідкою багатодітної сім`ї №8 від 11.07.2024 та свідоцтвом про шлюб.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини першої статті 23 Закону №3543-XII у зв`язку із наявністю на його утриманні трьох дітей віком до 18 років до якої додав копії свідоцтва про народження дітей, паспорта, свідоцтва про шлюб.

Разом з тим, як слідує з повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 18.07.2024 та доводів відповідача у відзиві на позовну заяву, за результатами розгляду поданих позивачем документів Комісія з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_8 протоколом від 18.07.2024 №7/2 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки. Причиною відмови вказано недостатність доказових фактів для отримання відстрочки, а саме місця проживання, як громадянина України.

Однак, зазначенні доводи відповідача не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та спростовуються відповідною відміткою у паспорті позивача, згідно з якою його місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 .

Разом з тим, після повторного розгляду заяви позивача згідно з протоколом Комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_8 від 12.09.2024 №15/1 позивачу надано відстрочку від призову під час мобілізації на підставі абз. 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою від 12.09.2024 №4912 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на строк до 09.11.2024.

Завданням адміністративного судочинства, як визначено у частині першій статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Внаслідок надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації від 12.09.2024 №15/1 та відповідною довідкою від 12.09.2024 №4912, усунуто порушення прав позивача, які стали підставою для звернення до суду із цим позовом.

При цьому зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи не дають підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у наданні позивачу відстрочки, яке оформлено протоколом від 18.07.2024 №7/2 Комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у справі №9901/215/21.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 239, 241, 248 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 500/4997/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії закрити.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 листопада 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 19.10.2006);

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.