Справа № 380/3144/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Львівсправа № 380/3144/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного акціонерного товариства «КДЗ» про стягнення податкового боргу у сумі 6706719,55 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «КДЗ» (Відповідач), у якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

- задовольнити позов Головного управління ДПС у Львівській області та стягнути з Приватного акціонерного товариства «КДЗ» () до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 16362239,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 9552381,95 грн та податку на прибуток підприємств у розмірі 6809857,55 грн та загалом становить 16362239,50 грн. Вказує, що податковий орган виставив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 29 листопада 2023 року № 0-1301, яку надіслав на адресу платника податків. Станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.

Відповідач 22 березня 2024 року подав до суду відзив на позовну заяву, у якому висловлює свою незгоду із заявленими позовними вимогами в частині стягнення заборгованості за податком на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Зазначає, що сума заборгованості підприємства за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) станом на 21 березня 2024 року становить 1977581,00 грн, у зв`язку із чим позивачу належить актуалізувати стан заборгованості та надати до суду повні та достовірні відомості щодо розрахунків з бюджетом за цим платежем. Відповідач уважає, що вимоги позивача, заявлені за позовом, частково є такими, що не підлягають задоволенню через невідповідність цих відомостей актуальному стану заборгованості за заявленими податковим органом податковими деклараціями за звітні періоди жовтень 2022 року - листопад 2023 року внаслідок її часткового погашення відповідачем. Просить прийняти відзив до розгляду та взяти до уваги викладені в ньому заперечення та додані до відзиву докази.

05 квітня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив про те, що станом на 02 квітня 2024 року сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в рамках цієї адміністративної справи, змінилася, а саме по податку на додану вартість (14010100) частково погашена відповідачем на суму 1500000,00 грн. З урахуванням цього позивач у зв`язку із частковим зменшенням податкового боргу зменшує розмір позовних вимог та просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «КДЗ» податковий борг в розмірі 14862239,50 грн.

11 жовтня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає про те, що станом на 09 жовтня 2024 року сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в рамках цієї адміністративної справи змінилася, а саме по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) погашена відповідачем повністю, а по податку на прибуток підприємств (11021000) - частково сплачено в сумі 103138,00 грн. З урахуванням цього позивач у зв`язку із частковим зменшенням податкового боргу зменшує розмір позовних вимог та просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «КДЗ» податковий борг в розмірі 6706719,55 грн.

Отже, з урахуванням заяви представника позивача від 11 жовтня 2024 року про уточнення позовних вимог предметом стягнення з відповідача в рамках цієї адміністративної справи є податковий борг з податку на прибуток підприємств у сумі 6706719,55 грн.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 14 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Відповідно до Ідентифікаційних даних, доданих позивачем до позовної заяви, Приватне акціонерне товариство «КДЗ» () є на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області, зареєстроване за адресою вул. М. Гоголя, 6/8 та має відкриті рахунки в установах банків.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Львівській області від 24 січня 2024 року № 1117/5/13-01-13-02-12 про податкову заборгованість Приватного акціонерного товариства «КДЗ» () станом на 23 січня 2024 року у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 9552381,95 грн (основний платіж, пеня) та з податку на прибуток підприємств у розмірі 6809857,55 грн (основний платіж та штрафні санкції), загалом 16362239,50 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у повному обсязі погашений відповідачем, що підтверджує контролюючий орган, тому такий (із урахуванням заяви представника позивача від 11 жовтня 2024 року про уточнення позовних вимог) не є предметом стягнення у рамках цієї справи.

Податковий борг відповідача з податку на прибуток підприємств виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 09 лютого 2023 року № 2638/13-01-04-07/191738, винесеного на підставі акта перевірки від 25 січня 2023 року № 1558/13-01-04-07/191738, яким до Приватного акціонерного товариства «КДЗ» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 680,00 грн; вказане податкове повідомлення-рішення відповідач отримав 28 лютого 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 770;

- самостійно задекларованих грошових зобов`язань згідно з податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства від 08 листопада 2022 року та від 15 лютого 2023 року.

Згідно з відомостями інтегрованої картки платника податків Приватного акціонерного товариства «КДЗ» 14 серпня 2024 року відповідач сплатив грошові кошти у розмірі 103138,00 грн у рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток підприємств (платіжне доручення від 14 серпня 2024 року № 722).

29 листопада 2023 року контролюючий орган виставив Приватному акціонерному товариству «КДЗ» податкову вимогу форми «Ю» № 0-1301, згідно із якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 28 листопада 2023 року становить 49918149,05 грн. Указана податкова вимога рекомендованим листом з повідомленням про вручення трек-номер 594 надіслана на адресу платника податків.

Докази, які б підтверджували ту обставину, що вищезгадані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога оскаржувались відповідачем в адміністративному або судовому порядку у матеріалах справи відсутні, сторони під час розгляду цієї справи таких доказів суду не надали.

Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Ураховуючи те, що грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств самостійно визначене відповідачем у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємства від 08 листопада 2022 року та від 15 лютого 2023 року, а доказів оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 09 лютого 2023 року № 2638/13-01-04-07/ НОМЕР_1 в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими. Водночас зазначені грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.

Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Докази вжиття Приватним акціонерним товариством «КДЗ» заходів щодо погашення податкового боргу в сумі 6706719,55 грн у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Водночас податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Суд встановив, що на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 29 листопада 2023 року контролюючий орган виставив Приватному акціонерному товариству «КДЗ» податкову вимогу форми «Ю» № 0-1301, згідно із якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 28 листопада 2023 року становить 49918149,05 грн.

Указана податкова вимога рекомендованим листом з повідомленням про вручення трек-номер 594 надіслана на адресу платника податків.

Варто відзначити, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 360/4692/19.

Доказів оскарження й скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а відтак і дотримана встановлена Податковим кодексом України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу, а тому вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також ураховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги надіслання контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача до бюджету коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі 6706719,55 грн.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Одночасно з цим в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отож, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно із принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) до Приватного акціонерного товариства «КДЗ» (вул. М. Гоголя, 6/8, м. Львів, 79007) про стягнення податкового боргу у сумі 6706719,55 грн задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з Приватного акціонерного товариства «КДЗ» (вул. М. Гоголя, 6/8, м. Львів, 79007, ) кошти на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків, в розмірі 6706719,55 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна