Справа № 520/23784/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

31.10.2024 р. справа №520/23784/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі за текстом - Відповідач №1), Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - Відповідач №2), третя особа - Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства у межах справи №520/25483/23 заявив вимоги про 1) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; 2) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки), форма "Ф", від 02.09.2021 № 0-2657; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8, штраф за порушення законодавства про патентування, порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі та послуг в сумі 99 060,70 грн; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № , ПДВ в сумі 244 266,55 грн, згідно акту перевірки нібито занижено суму податкового зобов`язання із посиланням на надані мною письмові пояснення та документальні підтвердження; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № , військовий збір в сумі 420,10 грн. та штраф в сумі 105,02 грн; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, військовий збір в сумі 11 197,78 грн. та штраф в сумі 1678,65 грн; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, податок на доходи фізичних осіб в сумі 134 373,41 грн. та штраф в сумі 20 143,86 грн; 8) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8, штраф за ненадання для перевірки документів з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн; 9) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 7875,10 грн.; 10) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 331,71 грн. та пеня в сумі 18,24 грн; 11) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 2679,49 грн та пеня - 664,02 грн; 12) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 340,00 грн; 13) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 850,00 грн; 14) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 3710,70 грн; 15) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, єдиний податок в сумі 5041,00 грн та штраф в сумі 1260, 25 грн; 16) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8, неподання декларації про доходи за 2018 рік, штраф в сумі 340 грн; 17) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; 18) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; 19) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; 20) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; 21) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; 22) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; 23) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023р. у справі №520/25483/23 позов було залишено без руху у звязку із недоліками в оформленні у вигляді відсутності копій позову та доданих матеріалів для усіх учасників справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 позов було прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі у якості відповідача ГУ ДПС у Харківській області, поновлено строк для звернення до суду, витребувано у ГУ ДПС у Харківській області податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024р. справа №520/25483/23 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 позов було залишено без руху у звязку із виявленими після прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі недоліками в оформленні позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. у справі №520/25483/23 продовжено по суті розгляд справи за вимогою про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657; витребувано докази.

Також роз`єднано в окремі провадження об`єднані у позові вимоги. У межах справи №520/25483/23 залишено вимоги про: 1) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; 2) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки), форма "Ф", від 02.09.2021 № 0-2657; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8, штраф за порушення законодавства про патентування, порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі та послуг в сумі 99 060,70 грн; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № , ПДВ в сумі 244 266,55 грн, згідно акту перевірки нібито занижено суму податкового зобов`язання із посиланням на надані мною письмові пояснення та документальні підтвердження; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № , військовий збір в сумі 420,10 грн. та штраф в сумі 105,02 грн; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, військовий збір в сумі 11 197,78 грн. та штраф в сумі 1678,65 грн; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, податок на доходи фізичних осіб в сумі 134 373,41 грн. та штраф в сумі 20 143,86 грн; 8) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8, штраф за ненадання для перевірки документів з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн; 9) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 7875,10 грн.; 10) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 331,71 грн. та пеня в сумі 18,24 грн; 11) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 2679,49 грн та пеня - 664,02 грн; 12) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 340,00 грн; 13) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 850,00 грн; 14) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 3710,70 грн; 15) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, єдиний податок в сумі 5041,00 грн та штраф в сумі 1260, 25 грн; 16) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8, неподання декларації про доходи за 2018 рік, штраф в сумі 340 грн.

Вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; 2) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900 було виділено в окреме провадження, за наслідками виконання вимог ст.31 та п. 15.2 Розділу VII КАС України справі було присвоєно номер №520/23784/24.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що у контролюючого органу були відсутні підстави для винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Відповідач №2, Головне управління ДПС у Харківській області, із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, здійснюється в автоматичному режимі засобами інформаційно телекомунікаційної системи. Відповідно до інформаційних систем, які є у розпорядженні ГУ ДПС, податкові повідомлення рішення від 01.10.2018 № 0-2657, від 01.10.2018 № 0-2657, від 05.05.2020 № 0-2657, від 05.05.2020 № 0166125- 3314-2657, від 06.05.2021 № 0-2657, від 06.05.2021 № 0-2657, від 01.01.1900 № 0-2657 ОСОБА_1 протягом 2018, 2020, 2021 років відповідачем не формувалися та не направлялися платнику податків.

Третя особа правом надання пояснень по суті спору не скористалась, надала до суду витребувані судом докази на виконання ухвали від 29.08.2024р. про витребування доказів.

Суд, вивчивши доводи позову та аргументи відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, всебічно перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи приватного права - резидента України, у якості платника ЄСВ знаходиться на обліку в ГУ ДПС у м. Києві.

У позові заявником у якості зареєстрованого місця проживання указано адресу - АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку від 15.03.2018р. податковою адресою заявника була поштова адреса - АДРЕСА_2 .

13.05.2020р. підприємницька діяльність заявника була припинена за власним рішенням.

У силу спеціального застереження за п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

За викладеним у позові твердженням, на власні запити до контролюючого органу, ГУ ДПС у м. Києві, заявник отримав дві копії податкових повідомлень - рішень про сплату суми податку на нерухоме майно від 06.05.2021 за № 0-2657 на суму 43726.89 грн. та від 06.05.2021 за № 0-2657 на суму 2328,24 грн., а також копію повідомлення та квитанцію із реквізитами для оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. В цих документах зазначено податкову адресу заявника: АДРЕСА_3 .

Заявник звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області із запитом від 20.07.2023р. стосовно наявності заборгованості перед бюджетом.

Листом від 10.08.2023р. Головне управління ДПС у Харківській області повідомило заявника, що згідно з даними ІКС "Податковий блок" в інтегрованих картках платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обліковується заборгованість по території обслуговування ГУ ДСП у Харківській області за неосновним місцем обліку, та ГУ ДПС у м. Києві (Святошинський район) за основним місцем обліку. Станом на 10.08.2023р. по ФО-П ОСОБА_1 в інтегрованих картках платника обліковується податкових борг по території обслуговування ГУ ДПС у Харківській області з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (КБК 18010222) у сумі 50.712,45 грн. Борг виник на підставі нарахувань за актами перевірки ГУ ДПС у м. Києві по наступним податковим повідомленням - рішенням: від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф); від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф); від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф); від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф); від 06.05.2021р. №0-2657 (форма Ф); від 06.05.2021р. №0-2657 (форма Ф); від 01.01.1900р. №0-2657 (форма Ф). Станом на 10.08.2023р. стан платника податків "11" припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).

Як встановлено судом з матеріалів справи, у межах первісної справи №520/25483/23 ГУ ДПС у м. Києві було подано відзив на позов, до якого долучені оскаржувані у цій справі податкові повідомлення - рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме: податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 1.577,47 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 37.688,13 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 2.057,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 41.546,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 43.726,89 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-265 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 2.328,24 грн.

Дані податкові повідомлення-рішення були направлені заявнику ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДПС у м. Києві на податкову адресу Україна, 03115, м.Київ, вул.Петрицького, б.15-А, кв.110 27.02.2018р., 11.06.2020р. та 07.06.2021р. відповідно, та вказані направлення були повернуті контролюючому органу за закінченням встановленого строку зберігання.

Податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 01.10.2018р. №0-2657, від 01.10.2018р. №0-2657, від 05.05.2020р. №0-2657, від 05.05.2020р. №0-2657, від 06.05.2021р. №0-2657, від 06.05.2021р. №0-265, від 01.01.1900р. №0-2657 у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази їх фізичного існування.

На виконання ухвали суду від 29.08.2024р. третьою особою, Державною податковою службою України, надано письмові пояснення, у яких зазначено, що згідно даних підсистеми «Скарга» ІКС «АСО», відсутня інформація по скаргам фізичної особи ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) по зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням.

Стверджуючи про невідповідність закону означеного управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень у формі податкових повідомлень-рішень, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що в Україні як у правовій державі, де проголошена дія верховенства права та найвищою соціальною цінністю є людина, згідно з ст.ст. 1, 3, 8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України усі без виключення суб`єкти права (учасники суспільних відносин) зобов`язані дотримуватись існуючого правового порядку, утримуючись від використання права на "зло"/зловживання правом, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати покладені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом, і тому до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

З 01.01.2011р. суспільні відносини з приводу виконання учасниками суспільних відносин податкового обов"язку унормовані приписами Податкового кодексу України.

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Згідно з пунктом 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлюють, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом сьомим підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості. Відтак встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Як встановлено судом з матеріалів справи, заявник оскаржує податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області форми "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900.

Податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 01.10.2018р. №0-2657, від 01.10.2018р. №0-2657, від 05.05.2020р. №0-2657, від 05.05.2020р. №0-2657, від 06.05.2021р. №0-2657, від 06.05.2021р. №0-265, від 01.01.1900р. №0-2657 у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази їх фізичного існування та прийняття ГУ ДПС у Харківській області.

Окрім того, Відповідачем №2 у поданому відзиві зазначено, що відповідно до інформаційних систем, які є у розпорядженні ГУ ДПС, податкові повідомлення рішення від 01.10.2018 № 0-2657, від 01.10.2018 № 0-2657, від 05.05.2020 № 0-2657, від 05.05.2020 № 0166125- 3314-2657, від 06.05.2021 № 0-2657, від 06.05.2021 № 0-2657, від 01.01.1900 № 0-2657 ОСОБА_1 протягом 2018, 2020, 2021 років відповідачем не формувалися та не направлялися платнику податків.

В матеріалах справи наявні копії податкових повідомлень - рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, прийняті іншим суб"єктом владних повноважень аніж ГУ ДПС у Харківській області (а саме - ГУ ДФС у м. Києві): податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 1.577,47 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 37.688,13 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 2.057,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 41.546,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 43.726,89 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-265 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 2.328,24 грн.

Дані податкові повідомлення-рішення були направлені заявнику ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДПС у м. Києві на податкову адресу Україна, 03115, м.Київ, вул.Петрицького, б.15-А, кв.110 27.02.2018р., 11.06.2020р. та 07.06.2021р. відповідно, та вказані направлення були повернуті контролюючому органу за закінченням встановленого строку зберігання.

Отже, указані податкові повідомлення - рішення слід кваліфікувати у якості вручених платнику податків за правилами ст.ст.42 і 45 Податкового кодексу України.

Заявник вимог про визнання протиправними і скасування рішень суб"єкта владних повноважень, а саме: податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 1.577,47 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 37.688,13 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 2.057,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 41.546,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 43.726,89 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-265 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 2.328,24 грн. у даному спорі не заявляв.

Тому обставини відповідності закону цих рішень суб"єкта владних повноважень не входять до предмету доказування у справі.

А відтак, вимога про визнання протиправними у скасування рішень суб"єкта владних повноважень: податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 1.577,47 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.10.2018р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2017 рік у розмірі 37.688,13 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 2.057,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 05.05.2020р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2019 рік у розмірі 41.546,12 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-2657 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 43.726,89 грн; податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у м. Києві від 06.05.2021р. №0-265 (форма Ф) на суму податкових зобов`язань за 2020 рік у розмірі 2.328,24 грн. не перевіряється судом на предмет заявлення до суду у межах строку згідно з ст.122 КАС України.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Тому відповідність закону правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень, яким на приватну особу покладено додатковий обов`язок у вигляді майнового/фінансового тягаря, зокрема, за критеріями: дотримання компетенції, меж повноважень, способу дій, приводу реалізації функції контролю, обґрунтованості, безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, рівності перед законом, унеможливлення дискримінації, пропорційності, своєчасності, права особи на участь у процесі прийняття рішення, має доводитись, насамперед відповідачем.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб"єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, саме таке тлумачення стандартів доказування є цілком релевантним правовому висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону була наведено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування та беручи до уваги обсяг доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить до переконання про те, що ГУ ДПС у Харківській області як суб`єктом владних повноважень, у спірних правовідносинах не було допущено порушення вимог ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, позаяк оскаржених заявником податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області не існує в умовах об"єктивної дійсності як реальних речей матеріального світу.

Наведене є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми зясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко