Справа № 420/19183/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Одеса

У залі судових засідань №11

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Товтин В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Крутіка В.І.

представника позивача - Бессараба П.А.

представника відповідача - Коротких О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №17921/15-32-07-01-19 від 02.05.2024 р., №18605/15-32-24-06 від 03.05.2024 р.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 12.07.2024 року судом прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №17921/15-32-07-01-19 від 02.05.2024 р., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 9694,30 грн. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 782,26 грн. визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06 в частині визначення заборгованості (недоїмки) на 7810,00 грн.

Ухвалою від 12.07.2024 року судом вирішено розгляд цієї справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Представники позивача в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що Головним управлінням ДПС в Одеській області зроблені необґрунтовані висновки щодо порушення позивачем норм податкового законодавства, оскільки податковим кодексом не визначено напрямків цільового використання вивільнених від оподаткування податком на прибуток підприємств коштів і позивач мав право вільно розпоряджатися своїм доходом, який надав як поворотну фінансову допомогу іншому підприємству з метою придбання для позивача генератора. При цьому, у позивача були залишки коштів на рахунках для погашення своїх кредитних зобов`язань перед банком. Щодо висновків про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб вони є безпідставними, оскільки позивачем укладений договір з ОСОБА_1 як ФОП та він не повідомляв про те що припинив підприємницьку діяльність, підписував документи як ФОП, при цьому позивач не має нести відповідальність за дії цієї особи.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований відповідачем тим, що позивачем недотримано вимоги щодо цільового використання вивільнених в 2022 році від оподаткування коштів в частині надання в грудні 2022 року поворотної фінансової допомоги на адресу ТОВ «ТАІДА» в розмірі 6500000 грн. (надання фінансової допомоги не пов`язано з діяльністю Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН», прибуток від якої звільняється від оподаткування), що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2022 рік. Крім того, позивачем недотримано вимоги податкового законодавства при здійсненні господарських операцій з ОСОБА_2 , який з 15 січня 2015 року знятий з податкового обліку, проте підписував документи як ФОП.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Головним управлінням ДПС в Одеській області в період з 19.03.2024 року по 08.04.2024 року проведена документальна планова виїзна перевірка Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2023 року, за результатами якої складений акт від 15.04.2024 року №15093/15-32-07-01-14.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. 142.1 ст. 142, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 7, 17 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, в наслідок чого недотримано вимоги щодо цільового використання вивільнених коштів, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у розмірі 1176390 грн.

- ст. 51, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням п. 52-1 та п. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» від 13.01.2015 року №4, в наслідок чого подання звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, здійснено не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та помилками за III кв. АДРЕСА_1 року;

- пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2, п. 164.3 ст. 164, пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 13217,20 гривень;

- пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, в наслідок чого занижено нарахування військового збору за період з вересня 2017 року по грудень 2022 року у сумі 999,03 грн.;

- п. 5, 14 ст. 8, п. 2, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в наслідок чого занижено нарахування та сплату до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 10589,58 гривень; несвоєчасна оплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за лютий та липень 2018 року у сумі 3393,07 грн.;

- пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств», в частині неподання Податкової декларації (Додаток ПН до рядку 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за III квартали 2019 року, 2019 рік, І квартал 2020 року, півріччя 2020 року, III квартали 2020 року, 2020 рік.

За результатами цієї перевірки позивачу направлено:

- податкове повідомлення-рішення від 02.05.2024 року №17921/15-32-07-01-19, яким позивачу за порушення вимог ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. 142.1 ст. 142, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 7, 17 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на 1470488,00 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 1176390,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 294098,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06, яким позивачу за порушення вимог пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2, п. 164.3 ст. 164, пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 16521,50 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 13217,20 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 3304,30 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06, яким позивачу за порушення вимог пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.1.2 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 1248,79 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 999,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 249,76 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06, якою позивачу за порушення п. 5, 14 ст. 8, п. 2, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено заборгованість (недоїмку) зі сплати єдиного внеску у сумі 10589,58 грн.

Позивач не погодився з правомірністю податкових повідомлень-рішень від 02.05.2024 року №17921/15-32-07-01-19, від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 9694,30 грн., від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 782,26 грн., а також з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06 в частині визначення заборгованості (недоїмки) на 7810,00 грн., тому звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 02.05.2024 року №17921/15-32-07-01-19 суд зазнає наступне.

Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» в періоді, який перевірявся, користувалося пільгами з оподаткування податком на прибуток на підставі п. 142.1 ст. 142 Податкового кодексу України відповідно до розпорядження №971/од-2021 від 28.09.2021 року, оскільки відповідало необхідним критеріям, мало соціальну значимість і забезпечувало працевлаштування осіб з інвалідністю.

За результатами перевірки відповідач встановив заниження позивачем податку на прибуток на загальну суму 1176390 грн., у т. ч. за три квартали 2017 року на суму 540 грн., за 2017 рік на суму 4950 грн. (в т. ч. 4 квартал 2017 - 4410 грн.), за перший квартал 2018 року на суму 1440 грн., за півріччя 2018 року на суму 1440 грн., за три квартали 2018 року на суму 1440 грн., за рік 2018 на суму 1440 грн. (в т. ч. 1 квартал 2018 - 1440 грн.), за 2022 рік на суму 1170000 грн., в результаті порушення вимог щодо цільового використання вивільнених від оподаткування коштів, що призвело до заниження інших доходів, відображених у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» та заниження фінансового результату, відображеного у рядку у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)» на загальну суму 6535500 грн., у т. ч. 2017 рік - на 27500 грн., 2018 рік - на 8000 грн., 2022 рік - 6500000 грн.

Відповідно до положень ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно положень п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 142.1 ст. 142 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Звільняється від оподаткування прибуток підприємств та організацій, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх повною власністю, отриманий від продажу (постачання) товарів, виконання робіт і надання послуг, крім підакцизних товарів, послуг із поставки підакцизних товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари, де протягом попереднього звітного (податкового) періоду кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.

Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який видається уповноваженим органом відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

У разі порушення вимог щодо цільового використання вивільнених від оподаткування коштів платник податку зобов`язаний збільшити податкові зобов`язання з цього податку за результатами податкового періоду, на який припадає таке порушення, а також сплатити пеню, нараховану відповідно до цього Кодексу.

Підприємства та організації, на які поширюється дія цього пункту, реєструються у відповідному контролюючому органі в порядку, передбаченому для платників цього податку.

Відповідно до положень п. 7, 17 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Отримане цільове фінансування (у тому числі кошти, вивільнені від оподаткування у зв`язку з наданням пільг з податку на прибуток підприємств) визнається доходом протягом тих періодів, в яких були зазнані витрати, пов`язані з виконанням умов цільового фінансування.

Суд встановив, що Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» (замовник) 29.05.2014 року уклало з ФОП ОСОБА_2 (перевізник) договір №05.24/29-01 про надання транспортно-експедиторських послуг, відповідно до умов якого замовник надає для перевезення вантаж або замовник приймає доставлений на його адресу вантаж, а перевізник організовує та забезпечує перевезення і супроводження вантажів, на умовах, обумовлених цим договором, «Правилами перевезень вантажів автотранспортом», затверджених наказом МТУ від 14.10.1997 №363; перевізник за замовленням замовника організовує перевезення вантажів транспортом і за маршрутом, затвердженим перевізником, забезпечує супроводження вантажів при перевезенні; договір набирає чинності з моменту підписання та автоматично пролонгується на наступний рік, якщо жодна із сторін не висловила вимогу про розірвання цього договору у встановленому цим договором порядку (п. 5.1); сторони зобов`язані протягом 10 днів письмово повідомити одна одну про зміну реквізитів, статусу, організаційно-правової форми та інших суттєвих умов (вимог), що є суттєвими для цього договору. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення винна сторона несе відповідальність у встановленому законом порядку.

Позивач зазначає, що на дату укладення договору з ОСОБА_2 він перебував у статусі ФОП, а саме надання послуг ним здійснювалося на підставі вказаного договору, який автоматично був пролонгованим на кожний рік на підставі п. 5.1. При цьому, про припинення своєї підприємницької діяльності як ФОП контрагент не повідомляв, хоча відповідно до п. 6.3 договору був зобов`язаний це зробити.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснювався бухгалтерський облік, виходячи з того, що ОСОБА_2 перебуває у статусі ФОП, та надає відповідні послуги, про що свідчать подані ним Акти виконаних робіт, які досліджувалися податковим органом під час перевірки.

В ході проведення перевірки встановлено розрахунки готівковими коштами директором Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за послуги автоперевезення згідно наданих до перевірки «Звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт» на загальну суму 35500 грн.

На підтвердження виконання послуг за вказаним договором позивачем надано акти на виконання робіт, товарно-транспортні накладні.

Разом з цим, під час перевірки відповідачем встановлено, що згідно бази даних Автоматизованої системи Державної податкової служби України ІКС «Податковий блок» фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 15.01.2015 року знято з обліку платника податків та останню податкову звітність ним подано 29.01.2015 року за звітний податковий період 2014 рік - податкова декларація про майновий стан і доходи з нульовими показниками фінансово-господарської діяльності.

На підставі зазначених обставин відповідач прийшов до висновку, що надані до перевірки акти виконаних робіт підписані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 містять недостовірну інформацію, є дефектними і не мають статусу юридичного значимих, так як на дату їх підписання платника податків знято з податкового обліку (припинено, ліквідовано, закрито), відповідно, вони не підтверджують вимоги п. 142.1 ст. 142 ПКУ в частині цільового використання вивільнених від оподаткування коштів платник податку.

Суд зазначає, що порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що податкова інформація, яка наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами відносно контрагентів платника податків по ланцюгах постачання, не є носієм доказової інформації щодо порушення вимог податкового законодавства. Належними та допустимими доказами для висновку про нездійснення контрагентом господарських операцій могли б бути відповідні довідки за результатами зустрічних звірок постачальників.

Тобто, наявна у відповідача податкова інформація щодо контрагента носить інформативний характер та сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень з боку позивача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум понесених витрат є підставою для врахування та відображення таких при формуванні об`єкту оподаткування.

Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків, за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Тотожних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 17.10.2023 року по справі №320/17531/21.

Суд зазначає, що позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність свого контрагента. Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку, тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Згідно з положеннями п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Відповідно до п. 112.1, 112.2, 112.7 ст. 112 Податкового кодексу України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства відбулося не з вини позивача, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок притягнення його до відповідальності.

Відповідачем не доведено, що позивач був обізнаний про те, що його контрагент був знятий з податкового обліку як фізична особа-підприємець, тобто не доведено правомірність та обґрунтованість збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток на 6390 грн.

Суд встановив, що 12.12.2022 року Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН»(Надавач) уклало з ТОВ «ТАЇДА» (Одержувач) договір поворотної фінансової допомоги №ПБФД-2, відповідно до умов якого надавач надає одержувачу поворотну фінансову допомогу, а одержувач зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п. 1); поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податків у користування на визначений строк відповідно до цього Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою для повернення (п. 2); істотними умовами договору є: поворотна фінансова допомога надається в сумі 6500000,00 (шість мільйонів п`ятсот тисяч) гривень (п. 2.1); допомога за цим договором є безпроцентною (п. 2.3); одержувач зобов`язується повернути надавачу допомогу в строк та на умовах, передбачених цим Договором (п. 2.4); повернення одержувачем зазначеної в цьому договорі суми допомоги повинно бути здійснено на вимогу надавача, але в будь-якому разі не пізніше 31 грудня 2023 року (п. 3.2); одержувач має право в будь-який час повністю або частково, достроково повернути допомогу, при цьому надавач зобов`язаний прийняти дострокове виконання відповідної суми, проте вся сума допомоги повинна бути повністю повернена одержувачем не пізніше терміну, зазначеного в п. 3.2 цього договору (п. 3.3); спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів (п. 5.1); в разі недосягнення згоди зацікавлена сторона передає спір на розгляд компетентного судового органу в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 5.1); цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту передання допомоги одержувачу і діє до закінчення виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов цього договору (п. 7.1).

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено перерахування грошових коштів на адресу ТОВ «ТАІДА» згідно платіжної інструкції від 14.12.2022 року №1648 з призначенням платежу поворотна фінансова допомога у розмірі 6500000 грн., які станом на 31.12.2023 не повернуті, за даними бухгалтерського обліку по рахунку 3771 рахується дебіторська заборгованість ТОВ «ТАІДА» в сумі 6500000 грн.

Позивач зазначає, що метою надання поворотної фінансової допомоги у вказаній вище сумі було придбання генераторів, які необхідні для безперебійного циклу виробництва на підприємстві - Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН», що підтверджується перепискою між контрагентами.

Відповідно до листа №50 від 23.02.2023 року, адресованого ТОВ «ТАЇДА», Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» повідомляло, що у зв`язку з частими відключеннями енергопостачання є відповідні складнощі на виробництві, тому просило повідомити щодо поставки генератора, який повинен бути придбаний для позивача.

Листом від 10.03.2023 року №303 ТОВ «ТАЇДА» повідомило Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН», що постачальник - компанія «NUANS SAVUNMA STHALAT SHRICAT SANAYI VE TICARAT LIMITED SIRKETI», підвів їх компанію та не поставив у строки, обумовлені договором товар, за який вони здійснили оплату 15.12.2022 року відповідно до умов контракту №2022/12/130 від 13.12.2022 року.

Згідно листа №61 від 24.04.2023 року позивач повідомив ТОВ «ТАЇДА», що 04.04.2023 року здійснив оплату генератора у іншого продавця, а тому відпала потреба у генераторі, який одержувач обіцяв поставити. В цьому листі позивач просив повернути поворотну фінансову допомогу по договору №ПБФД-2 від 12.12.2022 року.

Листом від 17.05.2023 року №312 ТОВ «ТАЇДА» повідомило позивача про відсутність наразі фінансової можливості повернути фінансову допомогу у сумі 6500000 грн.

Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» 30.10.2023 року повторно звернулося листом №133 до ТОВ «ТАЇДА» з метою уточнення строку повернення суми поворотної фінансової допомоги по договору поворотної фінансової допомоги №ПБФД-2 від 12.12.2022 року.

Відповідно до листа №343 від 08.11.2023 року ТОВ «ТАЇДА» повідомило, що 02.06.2023 року ним подано позов до компанії «NUANS SAVUNMA STHALAT SHRICAT SANAYI VE TICARAT LIMITED SIRKETI» про стягнення 163800,00 доларів США по контракту №2022/12/130 від 13.12.2022 року (справа №916/2361/23 у Господарському суді Одеської області), та як тільки будуть кошти повернуті контрагентом, вони повернуть поворотну фінансову допомогу.

08.12.2023 року Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» уклало з ТОВ «ТАЇДА» додаткову угоду №1 до Договору №ПБФД-2 поворотної фінансової допомоги від 12.12.2022 року, відповідно до якої сторони змінили по тексту визначення поворотної фінансової допомоги на поворотну фінансову безвідсоткову позику, а також змінено призначення платежу при поверненні коштів по вказаному договору.

11.01.2024 року Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» звернулося до ТОВ «ТАЇДА» із претензією про повернення коштів згідно договору №ПБФД-2 поворотної фінансової допомоги від 12.12.2022 року, у відповідь на що отримало лист №340 від 15.01.2024 року, відповідно до якого ТОВ повідомило, що очікує на результат вирішення справи №916/2361/23 у суді.

19.04.2024 року Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» повідомило TOB «ТАЇДА» про відповідне відображення призначення платежу внаслідок підписання між сторонами додаткової угоди №1 до Договору №ПБФД-2 поворотної фінансової допомоги від 12.12.2022 року.

Листом №402 від 30.04.2024 р. ТОВ «ТАЇДА» повідомило позивача, що приймає до уваги та у подальшому буде вірно зазначати призначення платежу згідно Додаткової угоди №1 від 08.12.2023 року до Договору №ПБФД-2 поворотної фінансової допомоги від 12.12.2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення №4 громадської організації інвалідів «ЕЛКОН» від 05.01.2022 року директору Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» надано дозвіл на укладання договорів купівлі-продажу продукції власного виробництва та комплектуючих до неї, договорів фінансування, договорів купівлі обладнання та будь яких інших договорів на суму до 500000,00 гривень та більше 500000,00 гривень строком до 05 січня 2023 року.

Позивач зазнає, що Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» не заборонялося установчими документами укладання договору поворотної фінансової допомоги №ПБФД-2, беручи до уваги масові відключення енергетики (світла) в Україні, в тому числі і в м. Одесі, що є загальновідомою обставиною, враховуючи факт можливих масових ракетних обстрілів зі сторони РФ, тому між ТОВ «ТАЇДА» та позивачем існували домовленості щодо закупівлі генераторів для Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» за рахунок коштів, які позивач надасть в борг.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» не порушено вимог щодо цільового використання вивільнених коштів в 2022 році від оподаткування коштів, а збільшення відповідачем грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2022 рік на загальну суму 1170000 грн. є безпідставним, оскільки метою надання позивачем ТОВ «ТАЇДА» поворотної фінансової допомоги у вказаній вище сумі було придбання генераторів, які необхідні для безперебійного циклу виробництва на підприємстві.

Відповідач також зазначає, що Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» в 2022 році (в періоді надання поворотної фінансової допомоги ТОВ «ТАІДА») мало кредитні угоди, укладені з АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», від 29.06.2021 №588, від 08.12.2023 №3878/2023, за якими сплачувало відсотки, і, замість спрямування вивільнених від оподаткування коштів на повернення кредитів, спрямувало їх на надання поворотної фінансової допомоги, що не відповідає цільовому використанню вивільнених коштів (сум податку, що не сплачується до бюджету та залишається в розпорядженні платника податку, а саме: на створення чи переоснащення матеріально-технічної бази, збільшення обсягу виробництва, запровадження новітніх технологій. Використання таких коштів має бути пов`язане з діяльністю платника податку, прибуток від якої звільняється від оподаткування).

Разом з цим, як вказує позивач, на початок дня - 14.12.2022 року без урахування кредитних коштів на рахунку Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» значилася сума у розмірі 11752380,25 грн. власних коштів (загальна сума 21552380,25 грн., з яких 9800000 грн. кредитні кошти), а на кінець цього ж дня після надання поворотної фінансової допомоги ТОВ «ТАЇДА» у сумі 6500000,00 грн. у відповідності до договору поворотної фінансової допомоги №ПБФД-2 від 12.12.2022 року на рахунку позивача була наявна сума у розмірі 3384063,78 грн. власних коштів, що підтверджується випискою по рахунку 4794(980) за 14 грудня 2022 року.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що на рахунку Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» були у достатній сумі власні кошти для погашення кредитних зобов`язань по договорам з АТ «Державний ощадний банк» від 29.06.2021 р. №588 та від 08.12.2023 р. №3878/2023, незважаючи на надання у вказаній вище сумі фінансової допомоги ТОВ «ТАЇДА», а тому твердження податкового органу щодо нецільового використання вивільнених від оподаткування коштів на цій підставі є необґрунтованими.

Крім того, як вказує позивач, сума коштів у розмірі 6500000 грн. своєчасно не повернута у строк до 31.12.2023 р. згідно умов Договору №ПБФД-2 від 12.12.2022 р. наразі ТОВ «ТАЇДА» повертається частинами, про що свідчать надані платіжні інструкції №7342 від 29.04.2024 р., №7335 від 26.04.2024 р., №7318 від 23.04.2024 р., №7297 від 18.04.2024 р.

За таких обставин, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток на за 2022 рік на загальну суму 1170000 грн.

Отже, висновок відповідача про порушення позивачем вимог ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. 142.1 ст. 142, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 7, 17 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» є необґрунтованим та безпідставним, що здійснений без належного аналізу наданих первинних документів та з невірним тлумаченням норм законодавства.

Тобто, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.05.2024 року №17921/15-32-07-01-19 є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 9694,30 грн. та від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 782,26 грн. суд зазнає наступне.

За результатами перевірки відповідач встановив, що станом на момент отримання доходів в сумі 35500,00 грн. за виконані послуги з перевезення ОСОБА_2 не був підприємцем, а був фізичною особою, в зв`язку з чим Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» при виплаті доходу в сумі 35500 грн. на його користь виступало як податковий агент з обов`язком нарахування, утримання, перерахуванням та сплатою податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

У зв`язку з зазначеним, податковий орган прийшов до висновку, що Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» не нараховано, не утримано, не перераховано та не сплачено з доходів виплачених фізичній особі ОСОБА_2 податок на доходи фізичних осіб в сумі 6390,00 грн., за що застосовано штрафну санкцію у сумі 1597,50 грн., а також військовий збір у сумі 532,50 грн., за що застосовано штрафну санкцію у сумі 133,13 грн.

Відповідно до положень пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно з пп. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку, що неналежне виконання вимог податкового законодавства відбулося не з вини позивача, а фактично відбулося з вини контрагента - ФОП ОСОБА_2 , та відповідачем не доведено, що позивач був обізнаний про те, що його контрагент був знятий з податкового обліку як фізична особа-підприємець, а також не доведено дефектність наданих до перевірки документів по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 , тому відсутні підстави для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями на 6390,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1597,50 грн., а також для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з військового збору за податковими зобов`язаннями на 532,50 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 133,13 грн.

Отже, висновок відповідача про порушення позивачем вимог пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.2 п. 164.2, п. 164.3 ст. 164, пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, 170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п. 171.2 ст. 171, пп. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України в періоді, який перевірявся, щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_2 є необґрунтованим та безпідставним, що здійснений без належного аналізу наданих первинних документів та з невірним тлумаченням норм законодавства.

Крім того, суд встановив, що податковими повідомленнями-рішеннями від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06 та від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06 позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями на 6827,20 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1706,80 грн., а також збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за податковими зобов`язаннями на 466,53 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 116,63 грн. по взаємовідносинам з гр. ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення №4555 від 24.05.2024 року Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» частково сплачено суму по ППР №18606/15-32-24-06 від 03.05.2024 р., а саме 466,53 грн. (військовий збір щодо взаємовідносин з гр. ОСОБА_4 ), а також згідно платіжного доручення №4554 від 24.05.2024 року частково сплачено суму по ППР №18605/15-32-24-06 від 03.05.2024 р., а саме 6827,20 грн. (ПДФО щодо взаємовідносин з гр. ОСОБА_4 ).

Відповідно до пп. 69.37 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у разі сплати платником податків протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення, суми податкового зобов`язання, нарахованого за результатами документальних перевірок, які були відновлені або розпочаті з 1 серпня 2023 року та завершені до дня припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), нараховані на суму такого податкового зобов`язання, вважаються скасованими, а пеня не нараховується.

Сума грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні, вважається неузгодженою до моменту повної сплати податкового зобов`язання, визначеного в такому податковому повідомленні-рішенні, але не пізніше ніж протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання платником податків такого податкового повідомлення-рішення. Сума податкового зобов`язання, сплаченого у порядку, передбаченому цим підпунктом, не підлягає оскарженню. Норми статей 56 та 57 цього Кодексу застосовуються з урахуванням строків, визначених цим підпунктом.

З урахуванням зазначеного, оскільки позивачем протягом 30 календарних днів сплачено суму податкового зобов`язання у розмірі 6827,20 грн. (ПДФО щодо взаємовідносин з гр. ОСОБА_4 ), визначену ППР №18605/15-32-24-06 від 03.05.2024 р., а також сплачено суму податкового зобов`язання у розмірі 466,53 грн. (військовий збір щодо взаємовідносин з гр. ОСОБА_4 ), тому нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на ці суми у розмірі 1706,80 грн. та 116,63 грн. є протиправним, а самі штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в силу приписів пп. 69.37 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України вважаються скасованими.

Тобто, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 9694,30 грн. та від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 782,26 грн. є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Що стосується вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06 зі сплати єдиного внеску у сумі 10589,58 грн. суд зазнає наступне.

Згідно з ч. 5, 14 ст. 8, ч. 2, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для підприємств та організацій всеукраїнських громадських організацій осіб з інвалідністю, зокрема товариств УТОГ та УТОС, в яких кількість осіб з інвалідністю становить не менш як 50 відсотків загальної чисельності працюючих, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить не менш як 25 відсотків суми витрат на оплату праці, встановлюється у розмірі 5,3 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Єдиний внесок для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, в яких кількість осіб з інвалідністю становить не менш як 50 відсотків загальної чисельності працюючих, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить не менш як 25 відсотків суми витрат на оплату праці, встановлюється у розмірі 5,5 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску для працюючих осіб з інвалідністю.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення №4556 від 27.05.2024 року Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» частково оплатило вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06 у сумі 2779,58 грн. (нарахування ЄСВ на суми заробітної плати працівникам).

При цьому, нарахування ЄСВ в частині суми 7810,00 грн. (35500 грн. * 22%) відповідачем здійснено виходячи з того, що ОСОБА_2 на дату надання послуг з автоперевезення Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» не мав статусу ФОП, тому сума наданих послуг у розмірі 35500 грн. визначена податковим органом як база нарахування ЄСВ, оскільки є сумою винагороди фізичній особі за виконання робіт по цивільно-правовому договору.

Як вже зазналося, Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» (замовник) 29.05.2014 року уклало з ФОП ОСОБА_2 (перевізник) договір №05.24/29-01 про надання транспортно-експедиторських послуг, який не є цивільно-правовим договором, а відповідальність з відповідними наслідками щодо неповідомлення контрагента про юридичний факт припинення підприємницької діяльності після його укладення покладається саме на ОСОБА_2 .

В свою чергу, Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» не повинно нести відповідальність за порушення податкової дисципліни контрагентом - ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган та в даному випадку відповідач не довів під час розгляду справи, що неналежне виконання вимог податкового законодавства відбулося саме з вини позивача.

Отже, висновок відповідача про порушення позивачем вимог ч. 5, 14 ст. 8, ч. 2, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в періоді, який перевірявся, щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_2 є необґрунтованим та безпідставним, який здійснений без належного аналізу наданих первинних документів та з невірним тлумаченням норм законодавства.

Тобто, вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06 в частині визначення заборгованості (недоїмки) на 7810,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» (4-й Житомирський провулок, буд. 28, м. Одеса, 65098, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 02.05.2024 року №17921/15-32-07-01-19.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №18605/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 9694,30 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №18606/15-32-24-06 в частині збільшення суми грошового зобов`язання на 782,26 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС в Одеській області від 03.05.2024 року №Ю-18607/15-32-24-06 в частині визначення заборгованості (недоїмки) на 7810,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» (4-й Житомирський провулок, буд. 28, м. Одеса, 65098, ) сплачений судовий збір у розмірі 23593,98 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31 жовтня 2024 року.

Суддя Леонід СВИДА