Справа № 522/12525/24-Е
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/188/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Бондар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він має статус учасника бойових дій згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . 19 липня 2024 року він здійснив стоянку на належному йому транспортному засобі ЗАЗ Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку №4 по вулиці Європейській у м. Одесі. В подальшому, інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_2 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП №1106430, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, оскільки 19.07.2024 року о 16:35 год. в м. Одесі на вул. Європейській він порушив правила паркування (не сплатив вартість послуг користування майданчиком з платного паркування) та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн. Прийняту постанову було залишено інспектором на лобовому склі машини. Позивач вважає вищезазначену постанову протиправною, такою, що прийнята без з`ясування всіх фактичних обставин та за відсутності належних доказів здійснення особою правопорушення, а отже такою, що підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 19.07.2024 року Серії ОДП №1106430 та закрити провадження у даній справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2024 року матеріали цивільної справи були передані для розгляду по суті судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 22 жовтня 2024 року.

05 серпня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову в повному обсязі, вважає доводи позивача про визнання постанови такою, що суперечить законодавству України та її скасування безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що 19.07.2024 інспектором ОСОБА_2 було виявлено порушення водієм транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 вимог п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 03.12.2009 року №1342, а саме: не відповідає вимогам дорожньої розмітки або дорожніх знаків, у тому числі несплати вартості послуг користування майданчиком за адресою: м. Одеса, вул. Європейська, 4. У зв`язку з цим, інспектором винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДОП №1106430 із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн, відповідно до вимог ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, оскільки право безоплатного користування відведеними майданчиками для платного паркування транспортних засобів у м. Одесі надається учасникам бойових дій за умови розміщення під лобовим склом транспортного засобу завіреної копії відповідного посвідчення встановленого зразка, що позивачем зроблено не було.

В судове засідання призначене на 22 жовтня 2024 року сторони не з`явилися, про дату, час і місце проведення якого повідомлялися у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на сайті суду. 21.10.2024 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю за наявними у справі матеріалами, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач про причини неявки суду не повідомив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення Серії ОДП 1106430 від 19.07.2024 року інспектором з паркування ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у сумі 400,00 грн за порушення правила паркування т/з (не сплатив вартість послуг користування майданчиком з платного паркування) на водія транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, яке відбулося 19.07.2024 року о 16:48 в м. Одесі по вул. Європейська, 4.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 06 липня 2022 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно із ст. 1 КУпАП, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що передбачено ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється статтею 7 КУпАП, якою визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції інспектора з паркування, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 КУпАП, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій КУпАП, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення).

Таким чином, вказаними нормами встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст. 14-2 КУпАП, як власника транспортного засобу. Стаття 279-1 КУпАП не передбачає процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 2 ст. 254 та ч. 1 ст. 268 КУпАП, а ч. 3 ст. 279-1 КУпАП передбачає обов`язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Позивач в своєму позові зазначає, що інспектором з паркування необґрунтовано застосовано до нього положення ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, надавши до суду копію посвідчення учасника бойових дій, що надає йому пільги, однак не повідомляє суд щодо розміщення завіреної копії відповідного посвідчення встановленого зразка під лобовим склом, що є обов`язковою умовою права безоплатного користування відведеними майданчиками для платного паркування транспортних засобів у м. Одесі, яке надається учасникам бойових дій відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2023 року №255 «Про встановлення тарифу на послуги з користування відведеними майданчиками для платного паркування транспортних засобів у м.Одесі».

А з доданої до позову та наданої відповідачем разом з відзивом фотофіксації не вбачається, що в автомобілі, який припарковано не розміщено під лобовим склом копії посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою вказаної статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 5 ст. 242 КАС України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 13 лютого 2023 року у справі №160/20648/21 зазначив, що частиною 2 статті 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд підкреслює, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04 п. 58, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи всі наведені обставини, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, щодо їх належності, допустимості, достовірності, суд за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 23, 38, 122, 245, 254, 256, 268, 289, 293 КУпАП, ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю. Б. Свячена

22.10.24