Справа № 460/7741/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 жовтня 2024 року м. Рівне №460/7741/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М.,
позивача: ОСОБА_1 , представник Печончик О.В.,
відповідача-1: представник Стрижеус С.С.,
відповідача-2: представник не прибув,
відповідача-3: представник ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про витребування доказів в адміністративній справі за позовом
доначальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військової частини НОМЕР_2 )
про визнання дій протиправними, скасування наказу,
У провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (далі - відповідач-1), тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (далі - відповідач-2), НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військової частини НОМЕР_2 ) (далі - відповідач-3) про визнання дій протиправними, скасування наказу.
З урахуванням заяви про уточнення (збільшення) позовних вимог позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача-1, під керівництвом якого уповноважені (підлеглі) представники ІНФОРМАЦІЯ_3 зняли з маршруту та доставили позивача до місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставили (взяли) його на військовий облік безпосередньо у ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусили повторно пройти медичний огляд ВЛК, склали поіменний список, яким зарахували позивача до складу військової команди НОМЕР_2 , видачу наказу №212 від 11.07.2024 щодо призову ОСОБА_5 на військову службу, та який забезпечив відправлення позивача до місця проходження служби (до Військової частини НОМЕР_3 );
- визнати протиправним та нечинним направлення на ім`я позивача на повторний медичний огляд військово-лікарською комісією №1775 від 11.07.2024 у КНП "Володимирецька БЛ", видане відповідачем-2, і надання своїм підлеглим виконавчих команд постійно супроводжувати позивача до медичного закладу та примус ОСОБА_5 до повторного медичного огляду безпосередньо у КНП "Володимирецька багатопрофільна лікарня";
- скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 №212 від 11.07.2024 щодо призову на військову службу по мобілізації до Військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 , як такого, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , та підписаний відповідачем-1 поіменний список №4300 від 11.07.2024, до якого занесено ОСОБА_5 , як такого, що включений до складу команди 2382;
- скасувати наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби ОСОБА_6 №637-ОС від 14.07.2024 Військової частини НОМЕР_2 , яким було солдата ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу та поставлено на всі види забезпечення НОМЕР_1 прикордонного загону.
Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.
31.10.2024 від представника позивача надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, у якому останній просить витребувати у Міністерства оборони України точний час (години та хвилини) занесення до реєстру інформації щодо постановки (взяття) на військовий облік ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У судовому засіданні представник позивача подане клопотання підтримав та суду пояснив, що подання клопотання на цій стадії судового розгляду зумовлене вивченням тих доказів, які були надані на вимогу суду відповідачем-1 та які не містять відомостей, необхідних для встановлення усіх обставин справи.
Представники відповідача-1 та відповідача-3 віддали вирішення клопотання на розсуд суду.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст.9 КАС України).
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).
Відповідно до положень ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.76 КАС України).
Відповідно до приписів ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Судом встановлено, що позовні вимоги у цій справі обґрунтовано тим, що позивач працював на підприємстві критичної інфраструктури та мав право на відстрочку від призову по мобілізації. Не зважаючи на триваючу процедуру бронювання та перебування позивача на обліку як військовозобов`язаного у третьому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправно, примусово вчинили дії щодо мобілізації ОСОБА_1 та зарахування його до складу військової команди НОМЕР_2 .
Однією з обставин, яка підлягає встановленню для об`єктивного розгляду справи, є дата взяття ОСОБА_1 на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 та дата і суб`єкт внесення даних про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Під час підготовчого провадження на виконання ухвали суду представником відповідача-1 було надано копію облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_4 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Зазначена облікова картка містить дату взяття позивача на військовий облік у відповідача-1 - 11.07.2024.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає та регулює Закон України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основним завданням Реєстру є, зокрема, ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п.1 ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).
Статтею 5 Закону №1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону №1951-VIII, ведення Реєстру включає внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним.
Згідно з ч.2 ст.14 Закону №1951-VIII, у разі якщо відомості про призовника, військовозобов`язаного, резервіста вносяться до Реєстру вперше, автоматично формується окремий номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка здійснила запис (у електронній формі).
Враховуючи викладене, неможливість подання клопотання у встановлений строк, з метою повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи, суд вважає необхідним клопотання представника позивача задовольнити та витребувати у Держателя та Адміністратора Реєстру - Міністерства оборони України, додаткові докази.
Керуючись статтями 2, 9, 72-76, 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання представника позивача задовольнити.
Витребувати у Міністерства оборони України додаткові докази - інформацію у письмовій формі про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , народився у с.Соловичі Турійського району Волинської області, а саме: час та дату формування окремого номера запису в Реєстрі та відомості про особу, яка здійснила запис у електронній формі.
Витребувані докази надати суду упродовж 20 (днів) днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Попередити особу, на яку покладено обов`язок надати витребувані докази, про те, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати зазначені докази, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд, відповідно до ст.149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу шляхом постановлення ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідальної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Дудар