Справа № 580/8188/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року справа № 580/8188/24

м. Черкаси

Черкаський? ? окружний? ? адміністративний? ? суд? ? у? ? складі? ? головуючого? ? судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування вимоги та визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 04.07.2024 № 9493/23-00-24-04-01;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 04.07.2024 № 9491/23-00-24-04-01;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.07.2024 № Ф-9496/23-00-24-04-01;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2024 № 9497/23-00-24-04-01 з нарахування штрафної санкції з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що податковим органом на думку позивача було безпідставно встановлено завищення позивачем валових витрат та заниження податку з доходів фізичних осіб, а тому податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.07.2024 №9493/23-00-24-04-01 про визначення суми грошового зобов`язання зі сплати військового збору в розмірі 16088,70 грн (та штрафні санкції 1608,87 грн) підлягає до скасування, як наслідок прийняті відповідачем згідно висновків про заниження позивачем чистого доходу за рахунок від`ємного значення курсових різниць вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.07.2024 №Ф-9496/23-00-24-04-01 в розмірі 124167,86 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2024 №9497/23-00-24-04-01 також є протиправними та підлягають скасування. Також позивачем вказано, що оскаржувані рішення були прийняті на підставі акту перевірки, що складений з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за наслідками перевірки позивача контролюючим органом було встановлено факт порушення позивачем вимог п. 177.10 ст. 177 ПК України в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат, а саме: в книзі обліку доходів і витрат невірно відображались графи «Сума витрат» пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)», «Інші витрати, пов`язані з одержанням доходу», «Сума чистого оподатковуваного доходу», що призвело до: завищення витрат (інші витрати) пов`язаних з отриманням доходу сумі 1072579,90 грн і як наслідок заниження чистого оподатковуваного доходу в сумі 1072579,90 грн. Також перевіркою правильності визначення переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, на підставі первинних документів (накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, вантажно митних декларацій), банківських виписок та даних книги обліку доходів і витрат, встановлено, що порушено пп. 177.4.1, пп. 177,4.4 п. 177.4 ст. 377 ПК України, в частині віднесення до складу інших витрат (дані книги обліку доходів і витрат) суми, які документально не підтверджені платником. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач вважає, що оскаржувані позивачем рішення є правомірними, тому скасуванню не підлягають.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що у період з 25.04.2024 по 15.05.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 та правильності обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2022. Результати перевірки оформлені актом від 22.05.2024 №6043/23-00-24-04- 01/.

Вищезазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

- пп. 177.4.1, пп. 177.4.4, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого завижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 193064,38 грн;

- ст. 163, ст. 168, п. 161 Підрозділу 10 Інших перехідних положень підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, у результаті донараховано військового збору у сумі 16088,70 грн;

- п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкції №449, в результаті чого донараховано єдиного внеску на дохід фізичної особи-підприємця у сумі 124167,86 грн;

- пп. 176.2.б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, розд. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, через подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) з недостовірними даними.

На підставі акта перевірки від 22.05.2024 №6043/23-00-24-04- 01/ контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 04.07.2024 №9491/23-00-24-04-01, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 193064,38 грн та штрафні санкції у сумі 19306,44 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 04.07.2024 №9493/23-00-24-04-01, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору від провадження господарської діяльності на 16088,70 грн та штрафні санкції у сумі 1608,87 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.07.2024 №Ф-9496/23-00-24-04-01 у сумі 124167,86 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2024 №9497/23-00-24-04-01 з нарахування штрафної санкції в розмірі 49667,14 грн з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Позивач вважаючи, що вищевказані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернення із цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У силу вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За змістом пунктів 77.6-77.7 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків затверджений наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 (далі - Порядок №524, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно абзацу 2 пункту 1 Розділу І Порядку №524 річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 розділу II Податкового кодексу України.

Абзац 4 пункту 1 розділу І Порядку №524 встановлює, що план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - територіальні органи ДФС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах ІІІ-V цього Порядку (абзац перший пункту 2 розділу І Порядку №524).

Відповідно пункту 3 розділу І Порядку №524 проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Абзацами першим та другим розділу І Порядку № 524 врегульовано, що план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС. Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Пунктом 5 Розділу І Порядку №524 передбачено, що план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС. Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС. Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Таким чином, з наведеного вбачається, що оновлення плану-графіку перевірок здійснюється у випадку його коригування, яке, в свою чергу, відбувається відповідно до розділів III-V Порядку №524.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що Головним управління ДПС у Черкаській області правомірно відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік було призначено наказом від 27.03.2024 №774-п документальну планову виїзну перевірку ППФО ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 та правильності обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2022.

Крім того, на підставі п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39 2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Згідно частини 4 п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу, тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавств.

Враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 із дотриманням положень податкового законодавства України та з урахуванням вимог п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України.

Стосовно порушень, виявлених контролюючим органом під час проведення документальної планової виїзної перевірки та які слугували підставою для винесення оскаржуваних позивачем ППР, то слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодування вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг

Пунктом 177.10 статті 177 ПК України визначено, що фізичні особи підприємці зобов`язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форму та Порядок ведення книги обліку доходів і витрат затверджено, наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. № 481 (далі Порядок, чинного за перевіряємий період).

Відповідно до п. 2 Порядку за правилами податкового обліку доходи від продажу товарів у платника податку виникають за датою переходу покупцеві права власності. Це означає, що витрати, які впливають на собівартість реалізованих товарів, включаються до складу витрат при розрахунку об`єкта одночасно з визнанням доходів від реалізації таких товарів (графа 2 Порядку).

Отже, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які включаються до собівартості, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Враховуючи наведене, фізична особа - підприємець, який перебуває на загальній системі оподаткування, відображає у складі доходу виручку у грошовій та негрошовій формі, при цьому до складу витрат має право включати витрати господарської діяльності, пов`язані з отриманням зазначеного доходу, за умови, що ці витрати пов`язані з реалізацією товарів, виконаних робіт, наданням послуг та підтверджені документально.

Зазначені витрати включаються до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) в періоді їх виникнення та визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Із матеріалів справи судом встановлено, що перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування, встановлено порушено п. 177.10 ст. 177 ПК України в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат, а саме: в книзі обліку доходів і витрат невірно відображались графи «Сума витрат» пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг)», «Інші витрати, пов`язані з одержанням доходу», «Сума чистого оподатковуваного доходу», що призвело до: завищення витрат (інші витрати) пов`язаних з отриманням доходу сумі 1072579,90 грн і як наслідок заниження чистого оподатковуваного доходу в сумі 1072579,90 грн.

Так, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у Додатку Ф2 до податкових декларацій, встановлено розбіжності з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, а саме: встановлено завищення витрат на загальну суму 1072579,90 грн., в тому числі,: - за 2017 рік в сумі 59875,40 грн; - за 2018 рік в сумі 449326,30 грн; - за 2019 рік в сумі 132474,41 грн; - за 2020 рік в сумі 121021,15 грн; - за 2021 рік в сумі 198938,97 грн; - за 2022 рік в сумі 110943,67 грн.

Відповідно до вимог пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у порушення пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України занижений оподаткований дохід за перевіряємий період на загальну суму 1072579,90 грн, оскільки перевіркою правильності визначення переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, на підставі первинних документів (накладних, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, вантажно митних декларацій), банківських виписок та даних книги обліку доходів і витрат, встановлено, що ППФО ОСОБА_1 порушено вимоги пп. 177.4.1, пп. 177,4.4 п. 177.4 ст. 377 ПК України, в частині віднесення до складу інших витрат (дані книги обліку доходів і витрат) суми, які документально не підтверджені платником, а саме:

- безпідставно завищена сума витрат, пов`язана з придбанням товарів (робіт, послуг) на загальну суму 15396,89 грн (запис в книзі обліку доходів і витрат від 07.09.2017 - до складу витрат включена сума 38483,14 грн, а відповідно первинним документам та банківських виписок 23086,25 грн);

- безпідставно завищена сума витрат, пов`язана з придбанням товарів (робіт, послуг) в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017р. на суму 29740,03 грн. (в книзі обліку доходів і витрат, сума витрат, пов`язана з придбанням товарів (робіт, послуг) за 2017 складає 46967251,71 грн, а в податковій декларації про майновий стан і доходи вказана сума вказана 46996991,74 грн);

- паливно-мастильні матеріали без документального підтвердження на загальну суму 47 722,17 грн, в тому числі: за 2017 рік в сумі 14738,48 грн; за 2019 рік в сумі 32983,69 грн, (документи, які засвідчують придбання та використання пального на вказану суму, а саме, чеки, банківські виписки, рахунки, подорожні листи, товарно-транспортні накладні, акти списання ПММ, накази про встановлення норм витрат палива, зведені відомості по використанню пального, платником на перевірку не надано);

- будівельні матеріали (бетон, ворота секційні підйомні, вікна, арматура та інші) на загальну суму 138076,16 грн, в тому числі: за 2018 рік в сумі 4 500,00 грн; за 2021 рік в сумі133 576,16 грн, які списуються відповідно актів списання товарів на ремонт виробничої бази (склад) - основні засоби (в акті не вказано вид ремонту).

Таким чином, перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки, що підлягає сплаті до бюджету ППФО ОСОБА_1 , встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності занижена на суму 193064,38 грн.

Разом з цим, при співставленні купівлі іноземної валюти для покупки товару перерахованих за офіційним валютним (обмінним) курсом (НБУ), що діяв на дату фактичного понесення витрат з сумами включеними до витрат, пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг) ОСОБА_1 встановлено розбіжність понесених ним витрат при розрахунку обміну валюти, чим завищено собівартість товару придбаного на суму курсової різниці на суму 841644,65 грн.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 04.07.2024 №9491/23-00-24-04-01, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на 193064,38 грн та штрафні санкції у сумі 19306,44 грн, як наслідок, обґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.07.2024 №9493/23-00-24- 04-01, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору від провадження господарської діяльності на 16088,70 грн та штрафні санкції у сумі 1608,87 грн.

Стосовно позовних вимог в частині оскарження позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.07.2024 №Ф-9496/23-00-24-04-01 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2024 №9497/23-00-24-04-01, то суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За наслідками перевірки правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22% контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464, а саме:

- за 2017 рік позивачем подано занижені дані чистого оподаткованого доходу, що призвело до зменшення нарахованого єдиного внеску за ставкою 22% на суму 13 172,59 грн;

- за 2018 рік позивачем подано занижені дані чистого оподаткованого доходу, що призвело до зменшення нарахованого єдиного внеску за ставкою 22% на суму 98 851,79 грн;

- за 2019 рік позивачем подано занижені дані чистого оподаткованого доходу, що призвело до зменшення нарахованого єдиного внеску за ставкою 22% на суму 12 143,49 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно донараховано позивачу єдиний соціальний внесок в сумі 124167,86 грн, а тому вимога ГУ ДПС у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску від 04.07.2024 №Ф-9496/23-00-24-04-01 у сумі 124167,86 грн є правомірною та скасуванню не підлягає.

Разом з цим, оскільки суд дійшов висновку про законність донарахування позивачу єдиного соціального внеску в сумі 124167,86 грн, як наслідок рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.07.2024 №9497/23-00-24-04-01 з нарахування штрафної санкції в розмірі 49667,14 грн (124167,86 грн х 40% (розмір штрафної санкції), також є правомірним і скасуванню не підлягає

Отже, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, а судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ