Справа № 420/24119/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом селянського (фермерського) господарства «СТАН» до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 31.07.2024 надійшла позовна заява селянського (фермерського) господарства «СТАН» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих селянським (фермерським) господарством «СТАН» за датою фактичного подання - №20012023 від 07.06.2024; №21012023 від 07.06.2024 протиправною.;

2. Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти подані селянським (фермерським) господарством «СТАН» податкові накладні №20012023 від 07.06.2024; №21012023 від 07.06.2024, для вирішення питання щодо їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних».

05.08.2024 ухвалою судді позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви із зазначенням змісту позовних вимог до належного відповідача по справі.

02.09.2024 до суду надійшла від представника позивача заява про усунення недоліків (вхід.№ЕС/38845/24) на виконання ухвали від 05.08.2024 та надане клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а саме з Головного управління ДПС в Одеській області на Державну податкову службу України. Також надана позовна заява в новій редакції від 30.08.2024 із позовними вимогами:

- визнати бездіяльність Державної податкової служби України (Код ) щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ"СТАН" (код 30758230) за датою фактичного подання - №20012023 від 07.06.2024; №21012023 від 07.06.2024 протиправною;

- зобов`язати Державну податкову службу України (Код ) прийняти подані СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ "СТАН" (код 30758230) податкові накладні №20012023 від 07.06.2024; №21012023 від 07.06.2024 для вирішення питання щодо їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що неможливість провести реєстрацію податкових накладних полягає не в порушенні позивачем норм податкового законодавства, а є виключно наслідком помилкової роботи ЄРПН, який не враховує можливість зміни відповідальних осіб, що проводиться в межах строків реєстрації податкової накладної.

Як зазначено у позові, підставою для відмови у прийнятті накладних стало те, що податкові накладні підписана не тим керівником підприємства, який займав посаду на дату складання податкової накладної, а тим керівником, який займав посаду на дату направлення накладної до реєстру.

Позивач вважає, що такий порядок функціонування Реєстру у випадку зміни керівника платника ПДВ (чи працівника, уповноваженого на складання податкових накладних шляхом підписання електронним цифровим підписом) взагалі унеможливлює можливість проведення реєстрації податкової накладної, виправлення платником податків помилки у справлянні ПДВ у минулих відносинах попередніх звітних податкових періодів за правилами ст.50 та ст.201 Податкового кодексу України (недоплата грошових зобов`язань/заниження грошових зобов`язань), адже податкова накладна за подією виникнення податкового зобов`язання з ПДВ протягом 1095 днів у зворотньому часовому вимірі завжди буде складена календарною датою виникнення податкового зобов`язання з ПДВ (тобто складена календарною датою, коли підписантом податкової накладної за допомогою електронного цифрового підпису за відомостями баз даних органів системи ДФС України значилась одна особа) і подана до Реєстру не раніше від календарної дати створення згаданої податкової накладної у якості електронного документу (тобто календарною датою, коли підписантом податкової накладної за допомогою електронного цифрового підпису за відомостями баз даних органів системи ДФС України може значитись інша особа). За таких обставин, платник податків об`єктивно позбавлений будь-якої можливості виправити такий стан подій, провести реєстрацію накладної або виправити раніше вчинену помилку, що суперечить правилу юридичної визначеності як невід`ємному складовому елементу запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права.

Позивач зазначає, що чинне законодавство України не містить такого обмеження у підписанні документів сформованих до призначення нового керівника підприємства, оскільки підписуючи документи, зокрема і податкові накладні, особа виступає в якості представника суб`єкта господарювання, а не від власного імені та що встановлений відповідачем недолік носить не законодавчий характер, а технічний, який прямо перешкоджає платникам податків реалізувати покладені на них обов`язки.

Ухвалою судді від 09.09.2024 ухвалено відкрити провадження у адміністративній справі; розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

Вказаною ухвалою суддею встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

18.09.2024 (вх.№ ЕС/43910/24) від представника Державної податкової служби України до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що ДПС України заперечує щодо позовних вимог СГ «СТАН».

У відзиві зазначено, що предметом спору є неправомірні дії контролюючого органу у не прийнятті на реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) податкових накладних № 20012023 від 07.06.2024 (сума ПДВ 178044,05 грн), № 21012023 від 07.06.2024 (сума ПДВ 185888,06 грн), датою їх фактичного подання (07.06.2024) з похідної вимогою щодо їх реєстрації в зазначеному Реєстрі. Однак, зазначені на стор. 2 та прохальній частині позовної заяви в редакції від 30.08.2024 податкові накладні № 20012023 від 07.06.2024, № 21012023 від 07.06.2024 до ЄРПН не надходили, що й не підтверджено позовними матеріалами та даними інформаційних систем ДПС. Натомість, за даними інформаційних систем ДПС в межах операційного дня 07.06.2024 на реєстрацію до ЄРПН надходили податкові накладні № 3 від 20.01.2023 (сума ПДВ 178044,05 грн.) та № 4 від 21.01.2023 (сума ПДВ 185888,06 грн), виписані СГ «СТАН» на ТОВ «АДМ ЮКРЕЙН», які були не прийняті, про що в порядку п. 13 Порядку № 1246 на адресу платника податку направлено відповідні квитанції (копії додаються). Відповідно у правовідносинах з реєстрації податкових накладних № 20012023 від 07.06.2024, № 21012023 від 07.06.2024 права позивача не порушено, що, на думку відповідача, в порядку ст. 5 КАС України виключає підстави для задоволення позову СГ «СТАН».

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову селянського (фермерського) господарства «СТАН».

У відзиві відповідач також просив суд здійснити розгляд справи за участі представника ДПС України.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання (вхід.№ЕС/43910/24) представника відповідача Державної податкової служби України, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на дату розгляду справи, інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, селянське (фермерське) господарство «СТАН» () 18.03.2000 зареєстровано юридичною особою та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 93.13 Діяльність фітнес-центрів; 93.19 Інша діяльність у сфері спорту; 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 52.10 Складське господарство; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Судом встановлено, що селянським (фермерським) господарством «СТАН» було складено:

- податкову накладну №3 від 20.01.2023, на загальну суму 178044,05 грн, у тому числі ПДВ 21865,06 грн;

- податкову накладну №4 від 21.01.2023 на загальну суму 185888,06 грн, у тому числі ПДВ 22825,36 грн.

Зазначені податкові накладні були скрiпленi електронним підписом голови селянського (фермерського) господарства «СТАН» ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №1 зборів членів селянського (фермерського) господарства «СТАН» від 24.01.2023 обрано головою селянського (фермерського) господарства «СТАН» ОСОБА_1 .

Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є керівником селянського (фермерського) господарства «СТАН».

Так, судом встановлено, що вказані податкові накладні було направлено позивачем на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

07.09.2027 селянське (фермерське) господарство «СТАН» отримало квитанції про те, що податкові накладні доставлені до Державної податкової служби України, однак не прийняті

У графі «виявлені помилки» вищевказаних квитанції зазначено: «Документ не може бути прийнятий - Порушено вимоги статті 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» - відсутня інформація про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну Іван Стан).

У квитанціях вказано, що зареєстровані підписи особи:

- директор з 25.01.2023 по 24.01.2023;

- директор з 25.01.2023 по 07.06.2024;

- директор з 04.02.2023 по 14.02.2024;

- директор з 17.02.2024 по 01.05.2025.

Вважаючи протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, яка на думку позивача полягає у відмові у прийнятті до реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ"СТАН" (код 30758230) за датою фактичного подання - №20012023 від 07.06.2024; №21012023 від 07.06.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При цьому зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач допустив описку у номерах податкових накладних та помилково зазначено «№20012023 від 07.06.2024; №21012023 від 07.06.2024», замість «№3 від 20.01.2023; №4 від 21.01.20240».

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (ПК України).

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України зокрема передбачено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платника податків з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Відповідно до п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Положеннями ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Суд звертає увагу на те, що складення податкової накладної в електронній формі та її реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін з накладенням цифрового підпису, визначені ст.201 ПК України, є двома діями з виконання обов`язку платника податку з надання податкової накладної покупцю. І такий обов`язок покладений саме на платника податку, яким в даному випадку є позивач.

Перша дія виконана позивачем в порядку, передбаченому Податковим кодексом, 20.01.2023 та 21.01.2023.

Судом встановлено, що станом на зазначені дати головою селянського (фермерського) господарства «СТАН» був ОСОБА_2 .

При цьому як вже встановлено судом відповідно до протоколу №1 зборів членів селянського (фермерського) господарства «СТАН» від 24.01.2023 обрано головою селянського (фермерського) господарства «СТАН» ОСОБА_1 .

Згідно з п. 201.10 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків. Так, зокрема, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

Відповідно до п.20 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 №1307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/2826720 усі податкові накладні скріплюються електронними цифровими підписами посадових осіб платника податку та електронним цифровим підписом (за наявності), що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця). Податкова накладна не скріплюється електронними цифровими підписами (печаткою) отримувача (покупця) товарів/послуг.

Накладання електронних цифрових підписів посадових осіб (печаток) платника податку здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) (Порядок №1246).

За визначенням в п. 2 Порядку №1246 (в редакції станом на дату складення податкових накладних №3 та №4) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 5 Порядку №1246 встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно п.10 Порядку №1246 (в редакції станом на дату направлення на реєстрацію податкових накладних №3 та №4) до Реєстру приймаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, складені в електронній формі з накладенням:

кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки або удосконаленої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою;

кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису постачальника (продавця), що є фізичною особою - підприємцем.

При цьому розрахунок коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), приймається до Реєстру, якщо він складений з накладенням постачальником (продавцем) та отримувачем (покупцем) кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до абзаців першого - третього цього пункту.

Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку повідомляє про таку особу, в тому числі дані кваліфікованого сертифіката відкритого ключа зазначеної особи, орган ДПС за основним місцем обліку (за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

У відповідності до п.11 Порядку №1246 (в редакції станом на дату направлення на реєстрацію податкових накладних №3 та №4) після накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДПС за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Як вже встановлено судом, відповідно до протоколу №1 зборів членів селянського (фермерського) господарства «СТАН» від 24.01.2023 обрано головою селянського (фермерського) господарства «СТАН» ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду встановлено, що другу дію з виконання обов`язку платника податку щодо видачі податкової накладної, а саме - дії у вигляді накладення цифрового підпису, шифрування та відправлення до Реєстру виконано чинним на той час керівником ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За пунктами 13-15 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Електронний документ (податкову накладну) відповідач не прийняв, вказавши про допущене порушення вимог ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відсутня інформація про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну Іван Стан).

Стаття 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» мала на час винесення квитанції №1 таку редакцію:

"Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка.

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа.

Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами.

Порядок використання електронного підпису у банківській системі України та на ринках небанківських фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю на яких здійснює Національний банк України, а також при наданні платіжних послуг визначається Національним банком України.

Порядок використання електронного підпису учасниками ринків капіталу та професійними учасниками організованих товарних ринків визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку".

За п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

В квитанціях №1 вказано саме про неприйняття податкових накладних.

З огляду на змісту ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», суд вважає, що електронна податкова накладна набуває статусу податкової накладної, яка породжує певні наслідки в розумінні Податкового кодексу України як для продавця, так і для покупця, після її реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідачем не доведено, що у ОСОБА_3 на момент підписання податкових накладних №3 від 20.01.2023 та №4 від 21.01.2023 не було зареєстрованого цифрового підпису та, що у нього не було повноважень підписати накладні, що складені позивачем.

В той же час ОСОБА_2 вже на той час прав підпису документів позивача не мав, та не мала повноважень на відправлення податкових накладних до Реєстру, що відбувається одночасно з накладенням цифрового підпису.

Посилаючись в квитанції про неприйняття податкової накладної на порушення позивачем ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», податковий орган не вказав яке саме порушення допустив позивач, що змістом такої норми охоплюється.

Суд зазначає, що усвідомлюючи здійснення процедури накладення цифрового підпису посадової особи платника податку на електронну податкову накладну, шифрування та відправлення в Реєстр в часовому вимірі, що є поєднаними в єдиний алгоритм, податковий орган без наявності правових на те підстав відмовив у прийнятті податкових накладних №3 від 20.01.2023 та №4 від 21.01.2023.

Суд звертає увагу сторін, що обов`язок щодо складення та реєстрації податкової накладної покладено Податковим кодексом саме на платника податку, в даному випадку - на позивача (юридичну особа). Даний обов`язок фізично здійснюється посадовими особами такого платника податку.

Норми податкового законодавства не передбачають у випадку зміни керівника підприємства обов`язку платника податку зареєструвати усі податкові накладні, складені до звільнення директора, раніше строку, визначеного п. 201.10 Податкового кодексу України.

Суд вважає, що позивач, подавши на реєстрацію податкові накладні з накладенням цифрового підпису нового керівника ОСОБА_4 , діяв в межах норм чинного на той час законодавства та порушень не допустив.

Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01.06.2020 року №261) затверджений Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами.

Пунктом 2 Розділу І Порядку №557 визначено, що електронний документообіг - сукупність процесів створення, подання, приймання, електронної ідентифікації, оброблення, зберігання, використання електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та (у разі необхідності) з підтвердженням факту одержання таких документів; електронні документи - окументи (у тому числі податкова звітність, фінансова та статистична звітність, податкові та акцизні накладні, розрахунки коригування до податкових та акцизних накладних, заяви, довідки, сервісні запити, витяги, повідомлення, рішення, інші документи), які створені в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронних довірчих послуг, складення, та/або подання, та/або надіслання яких передбачається Податковим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника та/або контролюючих органів згідно із нормами цього Кодексу, та подаються у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку.

Пунктом 2 Розділу II Порядку №557 встановлено, що автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронній та паперовій формі, із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису та печатки (за наявності), керуючись цим Порядком.

Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та печатки (за наявності) підписувача (підписувачів).

У разі створення електронного документа з використанням більш як одного кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа.

Згідно із пунктами 5-7 Розділу II Порядку №557 у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

підтвердження дійсності кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису та печатки (за наявності), що базуються на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та кваліфікованому сертифікаті електронної печатки за умов, встановлених Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»;

перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого або удосконаленого електронного підпису та печатки (за наявності), що базуються на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису та кваліфікованому сертифікаті електронної печатки підписувачів у встановленому порядку;

перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перевірку обов`язкових реквізитів;

перевірку права підпису електронного документа підписувачем.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається кваліфікована електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі (п. 8 Розділу II Порядку № 557).

Судом встановлено, що відносно жодного із п`яти аспектів перевірки позивачем порушень не допущено. Однак, відповідач у квитанції вказав про те, що у ОСОБА_3 було відсутнє право підпису на дату складення податкової накладної.

Суд звертає увагу сторін на той факт, що дане посилання змістом автоматичної перевірки в розумінні п.7 Розділу II Порядку №557 не охоплюється.

Порядком реєстрації податкових накладних на відповідача покладено обов`язок перевірки повноважень особи, яка підписує податкову накладну та надсилає її для реєстрації в ЄРПН.

Оскільки відповідачем не надано доказів нечинності кваліфікованого електронного підпису директора ОСОБА_3 , суд зважаючи на встановлені обставини справи і чинне законодавство приходить до висновку про безпідставне відхилення податкових накладних №3 від 20.01.2023 та №4 від 21.01.2023, а тому такі дії належить визнати протиправними.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача прийняти податкові накладні прийняти подані СЕЛЯНСЬКИМ (ФЕРМЕРСЬКИМ) ГОСПОДАРСТВОМ "СТАН" (код 30758230) для вирішення питання щодо їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить з такого.

Порядок, який відповідно до пп.14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України є реєстром відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами, встановлюється Кабінетом Міністрів України і реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у цьому реєстрі може бути зупинена лише в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019, яка набула чинності з 01.02.2020 і регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі з огляду на дату направлення позивачем спірних податкових накладних на реєстрацію, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі Порядок № 1165).

Згідно з п.5 даного нормативного акту платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.7 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У свою чергу, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації досліджуваної податкової накладної, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за можливе зобов`язати відповідача прийняти податкові накладні селянського (фермерського) господарства «СТАН», датою їх подання для подальшого здійснення процедур щодо їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Такий підхід, на переконання суду, не порушить загальних засад реєстрації податкової накладної та унеможливить втручання в компетенцію відповідача.

Вирішуючи дану справу, суд вважає за необхідне зазначити, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Отже, невиконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, встановлених законодавством становить бездіяльність цього суб`єкта, а дії, вчинені ним під час здійснення управлінських функцій є діями суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 5 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом:

- визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №3 від 20.01.2023 та №4 від 21.01.2023 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, які було направлено селянським (фермерським) господарством «СТАН»;

- зобов`язання Державної податкової службм України прийняти податкові накладні № селянського (фермерського) господарства «СТАН» до Державної податкової служби України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, які було направлено селянським (фермерським) господарством «СТАН», датою їх подання для подальшого здійснення процедур щодо їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн згідно квитанції №КЕНР-М643-9М56-7ЕМ6 від 31.07.2024 року.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов селянського (фермерського) господарства «СТАН» до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №3 від 20.01.2023 та №4 від 21.01.2023 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, які було направлено селянським (фермерським) господарством «СТАН».

Зобов`язати Державну податкову службу України прийняти податкові накладні №3 від 20.01.2023 та №4 від 21.01.2023 селянського (фермерського) господарства «СТАН», датою їх подання для подальшого здійснення процедур щодо їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь селянського (фермерського) господарства «СТАН» суму сплаченого судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: селянське (фермерське) господарство «СТАН» (66743, Одеська область, Роздільнянський район, с. Торосове, );

Відповідач: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА