Справа № 752/15509/24
Суддя: Данілова Т. М.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/241/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.10.2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Данілова Т.М. з участю секретаря Солодовник Я.С., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 2553072 від 07 липня 2024 року -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 липня 2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сальником С.Д. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньогоо руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2553072, у якій зазначено, що 07 липня 2024 року о 03 год. 20 хв. на автодорозі М-05 Київ - Одеса 114 км водій, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку/стоянку поза межами населеного пункту у темну пору доби в межах дороги та у місці, що робить неможливим безпечний об"їзд його транспортного засобу на розвороті, чим порушив п. 15.9ж та п. 15.11 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, протиправними, постанову незаконною, а накладення адміністративного стягнення необгрунтованим та безпідставним у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що 07 липня 2024 року він, керуючи автомобілем "Scania" н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі М-05 Київ - Одеса, відчув удар по передній осі автомобіля і здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, щоб перевірити технічний стан автомобіля, увімкнув аварійну світлову сигналізацію, залишив увімкненими габаритні та стоянкові ліхтарі. Саме в цей момент під"їхали працівники поліції для з"ясування причин зупинки. ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що зупинка вимушена, щоб перевірити технічний стан автомобіля. Після цього працівники поліції дали дозвіл продовжити рух. Проте, через 3-5 хвилин позивач помітив позаду рух авто з червоними проблисковими маячками і зупинився на вимогу. Це був той же екіпаж, поліцейський повідомив, що позивач 5 хвилин тому здійснив зупинку і стоянку з порушенням правил ДР і склав оскаржувану постанову.

Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії ЕНА №2553072 від 07 липня 2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 7 липня 2024 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сальником С.Д. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньогоо руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2553072 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за порушення п. 15.9ж та п. 15.11 ПДР України, оскільки водій здійснив зупинку/стоянку поза межами населеного пункту у темну пору доби в межах дороги та у місці, що робить неможливим безпечний об"їзд його транспортного засобу на розвороті.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 15.11 ПДР України у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.

За змістом п. 15.9 Ж ПДР України зпинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз"їзд або об"їзд транспортного засобу, що зупинився.

Позивач не погоджується із постановою серії ЕНА №2553072 від 07 липня 2024 року та звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обгрунтування своїх доводів зазначає, що він не виконував стоянку, причиною вимушеної зупинки стала перевірка технічного стану транспортного засобу. Крім цього, транспортний засіб позивача був зупинений у місці, де не було зустрічного руху, а об"їзд був можливий, оскільки в одному напрямку було декілька смуг для руху. Окрім цього, позивачем при здійсненні вимушеної зупинки було дотримано усіх вимог, передбачених п.п. 9.9 - 9.11, 15.14 ПДР України, тоді як при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції залишено поза увагою вище наведені обставини.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Вбачається, що відповідачем суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 07 липня 2024 року.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідачем не надано суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

Відповідно до частин 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься ордер від ОСОБА_1 на Рябка С.О. , копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Рябка С.О., договір №15/07/24 пр надання правничої допомоги від 15.07.2024 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 16.07.2024 року.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 121, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕНА № 2553072 від 07 липня 2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову від 07 липня 2024 року серії ЕНА № 2553072 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сальником С.Д., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 484,50 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: