Справа № 580/12630/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Кучми А.Ю., перевіривши заяву ОСОБА_1 про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року заяву подану в порядку ст. 383 КАС України - повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу 09 жовтня 2024 року через підсистему "Електронний суд" та зареєстровано судом апеляційної інстанції 09 жовтня 2024 року за вх.№19427.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України (апелянтом не додано документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на вказане судове рішення).

Апелянту надано строк 7 (сім) днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду: оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору.

За правилами частини 5 статті 251 КАС України Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

16 жовтня 2024 року о 04:39 год позивач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Отже, датою вручення копії ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року апелянту є 16 жовтня 2024 року. Відповідно, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 23 жовтня 2024 року.

17 жовтня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта, в якому останній просив прийняти до розгляду та розглянути по суті апеляційну скаргу.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 28.05.2018 у справі № 915/955/15, оскільки постанови з такою датою не існує, адже наявна постанова саме від 29.05.2018 у справі № 915/955/15.

Крім того, апелянт зазначає, що у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду вирішувалось питання щодо необхідності сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову у задоволенні скарги позивача на дії державного виконавця на стадії виконання судового рішення.

Проте, Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 2024 року у справі № 3-187/2023(351/23) вирішив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину другу статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами в тім, що вони уможливлюють справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Також апелянт зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував позицію Верховного Суду у справі №2а/0470/2563/12, згідно з якою оскільки приписами статті 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою про визнання протиправними рішення, вчиненого суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, то на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду із такою заявою, а тому, відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатами її розгляду.

Перевіривши вказану заяву апелянта, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Залишаючи апеляційну скаргу позивача без руху, апеляційний суд врахував правову позицію, зокрема, Великої Палати Верховного Суду з питання справляння судового збору при поданні апеляційних і касаційних скарг на ухали суду першої інстанції, наведену у постанові від 29.05.2018 у справі № 915/955/15.

Так, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) «стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору за оскарження процесуальних ухвал залежно від юрисдикції.

У силу приписів пункту 1 частини другої статті 45 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Отже, під час розгляду цієї справи мають враховуватися висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи, що скаржником у цій справі оскаржується ухвала суду першої інстанції, якою по суті не вирішено заяву апелянта про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, а лише повернуто таку заяву, то судовий збір за подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду першої інстанції повинен сплачуватись.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією щодо застосування статті 132 КАС України та статті 4 Закону № 3674-VI, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 та, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 320/5719/19, від 24.11.2021 у справі № 826/17526/18, від 13.04.2022 у справі № 204/827/17, від 09.02.2023 у справі № 120/3532/21-а, від 09.02.2023 у справі № 380/22710/21, від 13.04.2023 у справі № 120/2767/20-а, від 04.05.2023 у справі № 645/135/21, від 04.07.2023 у справі № 160/1712/21, від 14.12.2023 у справі № 400/1715/20, від 25.01.2024 у справі № 380/11373/22, від 30.05.2024 у справі № 216/3590/23, від 23 жовтня 2024 року у справі № 560/3125/20.

У контексті наведеного Суд відхиляє покликання позивача на неактуальні висновки Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 у справі №2а/0470/2563/12 та у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 520/9769/19, оскільки застосування положень Закону України «Про судовий збір» у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вирішено саме Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.05.2018 у справі № 915/955/15.

Суд також не бере до уваги твердження скаржника про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2024 № 6-р(ІІ)/2024, оскільки даним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину другу статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (зі змінами та доповненнями) в тім, що вони уможливлюють справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Крім того, пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення, норми, визнані неконституційними в зазначеному аспекті, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто, норми частини другої статті 3, підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI зі змінами, визнані неконституційними в зазначеному аспекті, утрачають чинність після 13.11.2024, а тому згадане Рішення Конституційного Суду України не може бути застосоване до правовідносин, які виникли у цій справі.

Враховуючи викладене, клопотання апелянта про прийняття до розгляду апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Станом на 31 жовтня 2024 року недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не усунуті.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною сьомою статті 298 КАС України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 169, 255, 298 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття до розгляду апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма