Справа № 280/5079/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року Справа № 280/5079/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивачка, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивачка просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 08.03.2024 №1, в частині застосування штрафу у сумі 17 000 грн.

Крім того, до позову додане клопотання про витребування доказів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 02.02.2024 посадовими особами ГУ ДПС в Запорізькій області була здійснена контрольна закупка товару у ФОП ОСОБА_2 , а саме слабоалкогольного напою у кількості 1 банки, яка продана останнім як свій напій, який він придбав раніше за свої кошти. ФОП ОСОБА_2 , відповідно до договору цивільно-правового характеру №01/2 від 01.02.2024, який складено зі ФОП ОСОБА_1 02.02.2024 працював у кіоску 18-Ш за адресою: м. Запоріжжя, перехрестя вул.8-го Березня/вул. Чарівна. Товар, який продав ФОП ОСОБА_2 , а саме слабоалкогольний сильногазований напій « ОСОБА_3 грейпфрут» об`єм 0,5л, алк. 8,0% об, позивачці не належав, а був власністю ОСОБА_2 про що він повідомляв співробітників ГУ ДПС в Запорізькій області та співробітника Нацполіції України. Даними діями, ОСОБА_2 не порушив чинне законодавство, а порушив саме укладений між ним та позивачкою договір цивільно-правового характеру №01/2 від 01.02.2024, оскільки він продав свій товар, який придбав для своїх потреб. При цьому посадовими особами ГУ ДПС в Запорізькій області позивачка щодо проведення перевірки не повідомлялась. З урахуванням зазначеного вважає, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.03.2024 №1, про застосування штрафу у розмірі 17000 грн. за порушення ч.23 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (зі змінами), є безпідставним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою від 04.06.2024 відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (без виклику) сторін (в письмовому провадженні).

14.06.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що ФОП ОСОБА_1 підтверджено, що 02.02.2024 ОСОБА_2 виконував функції продавця. За таких обставин, ОСОБА_2 є особою, уповноваженою саме ФОП ОСОБА_1 на здійснення розрахункових операцій, оскільки вказані дії входять до повноважень та обов`язків продавця. Під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» внаслідок продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. За результатами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 08.03.2024 №1 в сумі 17000,00 грн. Вважає, що спірне податкове повідомлення рішення було винесено законно та обґрунтовано. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

24.06.2024 від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій, окрім зазначеного в позові, додатково вказано, що відповідач в порушення чинного законодавства України позбавив її права ознайомитися з матеріалами перевірки та актом перевірки, не надавши їй повідомлення на виклик у приміщення до ГУ ДПС у Запорізькій області. Надані відповідачем до відзиву на позовну заяву копії направлень на проведення перевірки від 31.01.2024 №№278, 279, 280, де знаходиться підпис ФОП ОСОБА_1 не є оригіналом документів, оскільки вона з цими направленнями ознайомлена не була та їх не підписувала. Також не відповідає дійсності вказане відповідачем про ознайомлення її під розписку з наказом №176-п від 31.01.2024, оскільки відсутній її підпис про ознайомлення з даним документом. Просить суд врахувати надані пояснення.

01.07.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. На спростування доводів позивача ГУ ДПС у Запорізькій області додатково зазначило, що ГУ ДПС у Запорізькій області було складено акт неможливості вручення та підписання акту перевірки від 12.02.2024, у зв`язку із тим, що позивачка не з`явилась на підписання акту до ГУ ДПС у Запорізькій області. Акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/ направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення (№741) на податкову адресу позивачки та отримано нею 17.02.2024. З направленнями на проведення перевірки від 31 січня 2024 року №278, 279, 280 ознайомлено під підпис 02.02.2024 продавця ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 особисто, та яким вручено під розписку копію наказу про проведення фактичної перевірки від 31 січня 2024 року №176-П, про що свідчить їх підписи в направленнях. Твердження позивачки про відсутність її підпису на направленнях спростовуються наданими доказами та тим фактом, що докази отримання платниками податків направлень на проведення перевірки знаходяться в матеріалах перевірки і підпис про отримання ставиться тільки на екземплярі контролюючого органу. Просить суд долучити до матеріалів справи заперечення на відповідь відзив та врахувати їх при ухвалені рішення.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 18.01.2023. Видами діяльності позивачки є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.21 Постачання готових страв для подій; 56.29 Постачання інших готових страв; 56.30 Обслуговування напоями.

31.01.2024 на підставі ст. 19-1, ст. 20, п. п. 75.1.3 п. 75.1ст. 75, п. п. 80.2.2, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України видано наказ №176-п, відповідно до якого наказано провести з 31.01.2024 тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку об`єкта торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність позивачка, за період з 01.12.2023 по день закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівника (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

На підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області №176-п від 31.01.2024 та направлень від 31.01.2024 №278, №279, №280 фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області було розпочато та проведено фактичну перевірку позивачки за вищевказаною адресою.

Судом встановлено, що фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області продавцю ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 та особисто позивачці було пред`явлено службові посвідчення осіб, які зазначені в направленнях на проведення перевірки та надано для ознайомлення копію наказу про проведення перевірки та самі направлення на перевірку, що підтверджується їх особистими підписами у вищевказаних направленнях.

Під час перевірки, 02.02.2024, продавцю позивачки - ОСОБА_2 вручений запит про надання документів та необхідність прибуття не пізніше 14 год. 00 хв. 12.02.2024 до приміщення контролюючого органу, про що свідчить його підпис у відповідній графі запиту.

Проведеною перевіркою, окрім іншого, встановлено, що відповідно даних Єдиного ліцензійного реєстру, позивачкою отримано ліцензії: на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) №2300094 терміном дії з 18.03.2023 до 18.03.2024, на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами №2300122 терміном дії з 03.02.2023 до 03.02.2024, анульована 16.01.2024 за заявою суб`єкта господарювання.

02.02.2024 року в об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність позивачка, продавцем ФОП ОСОБА_1 . ОСОБА_4 було реалізовано пляшку з/б напою слабоалкогольного сильногазованого «Смак Джин грейпфрут» об`ємом 0,5 л, алк. 8,0% об, за ціною 50,0 грн., фіскальний чек при цьому не видавався, фіскалізований реєстратор розрахункових операцій не застосовувався.

За результатами проведеної перевірки складено та зареєстровано акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/, за висновками якого перевіркою позивачки встановлено, зокрема порушення: ч. 23 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) в частині реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

У зв`язку з неявкою позивачки та/або її законних представників для ознайомлення, підписання та отримання акта перевірки, контролюючим органом було складено акт неможливості вручення та підписання акту фактичної перевірки №240/08/01/09/ від 13.02.2024.

Акт фактичної перевірки №1272/08/01/09/ від 12.02.2024 року направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення (№741) на податкову адресу позивачки та отримано нею - 17.02.2024.

Із висновками щодо порушення норм податкового законодавства, які викладені в акті перевірки №1272/08/01/09/ від 12.02.2024, позивачка не погодилась, а тому подала свої заперечення, щодо порушення чинного закону України посадовими особами ГУ ДПС України в Запорізькій області Іващенко С., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при проведенні вищевказаної перевірки, без її участі 02.02.2024. Проте, листом №9439/6/08-01-09-01 від 05.03.2024 ГУ ДПС у Запорізькій області повідомила позивачку, що в наданих запереченнях не спростовано висновки акту про результати фактичної перевірки, таким чином, висновки зазначеного акту перевірки є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства та залишаються без змін.

На підставі матеріалів перевірки та викладених вище висновків Акту, 08.03.2024 ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №1 (форма «С»), яким за порушення ч. 23 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), до позивачки застосовано сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені у розмірі 17 000,00 грн.

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Главою 8 Податкового кодексу України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений приписами ст. 80 Податкового кодексу України. Зокрема, відповідно до п. 80.1, пп. 80.2.5 п. 80.2 цієї статті Кодексу фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

З матеріалів справи вбачається, що зі службовими посвідченнями та направленнями на проведення перевірки до початку її проведення був ознайомлений продавець ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який відповідно до Договору цивільно-правового характеру №01/2 від 01.02.2024, який укладеного ФОП ОСОБА_1 (Замовник) з громадянином України ОСОБА_2 (Виконавець), 4 дні (01 лютого, 02 лютого, 6 лютого, 8 лютого 2024 року) надавав позивачці послуги продавця, про що свідчить його підпис у відповідних графах вказаних направлень.

Суд наголошує, що фізична особа-підприємець несе персональну відповідальність за організацію того виду своєї підприємницької діяльності, який нею провадиться у певному закладі торгівлі, і саме така особа повинна контролювати дотримання правил торгівлі у своєму закладі.

Крім цього, при розгляді заперечень від 17.02.2024р. №б/н (вх. ГУ 20.02.2024 №11388/6) на акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/, позивачкою надано копію Договору цивільно-правового характеру №01/2 від 01.02.2024, який укладений ФОП ОСОБА_1 (Замовник) з громадянином України ОСОБА_2 (Виконавець) про надання послуг продавця на 4 дні (01 лютого, 02 лютого, 6 лютого, 8 лютого 2024 року). Також додано копію Відомості нарахування винагороди по договору ЦПХ №01/2 від 01.02.2024 та копію Акта від 08.02.2024 прийому наданих послуг по цивільно-правовому договору №01/2 від 01 лютого 2024 року.

Зазначеними документами ФОП ОСОБА_1 підтверджено, що 02.02.2024 ОСОБА_2 виконував функції продавця. За таких обставин, ОСОБА_2 є особою, уповноваженою саме ФОП ОСОБА_1 на здійснення розрахункових операцій, оскільки вказані дії входять до повноважень та обов`язків продавця.

Надавши оцінку посиланню позивачки на не пред`явлення працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області їх особисто наказу та направлень на проведення перевірки, слід зазначити, що на виконання приписів п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи відповідача при проведенні фактичної перевірки позивача пред`явили службові посвідчення та відповідні направлення на перевірку, а також вручили копію наказу про проведення фактичної перевірки особі, яка фактично проводить розрахункові операції ( ОСОБА_2 ), під розписку до початку проведення такої перевірки, про що свідчать відмітки продавця проставлені в направленнях, у зв`язку з чим доводи позивачки суд вважає необґрунтованими.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучені копії направлень, у яких міститься особистий підпис позивачки, з датою 02.02.2024. Дані факти позивачкою не спростовано належними та допустимими доказами.

У силу п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що під час перевірки 02.02.2024 продавцю позивача ОСОБА_2 вручений запит про надання документів та необхідність прибуття не пізніше 14 год. 00 хв. 12.02.2024 до приміщення контролюючого органу, про що свідчить його підпис у відповідній графі запиту, що спростовує твердження позивача щодо ненадання їй повідомлення на виклик у приміщення до ГУ ДПС у Запорізькій області.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

За приписами п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Так, п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами проведеної перевірки складено та зареєстровано акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1272/08/01/09/, який у зв`язку з неявкою позивача або її законних представників для ознайомлення, підписання та отримання відповідно до акту №240/08/01/09/ від 13.02.2024 про неможливість вручення та підписання акту фактичної перевірки, контролюючим органом направлено за податковою адресою позивачки та отримано останньою 17.02.2024, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Ураховуючи вказані норми податкового законодавства та встановлені вище обставини, суд відхиляє посилання позивачки на порушення відповідачем порядку ознайомлення з актом перевірки та його підпису.

Під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі - Закон №481) внаслідок продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000,00 гривень.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 08.03.2024 року №1 в сумі 17000,00 грн.

Суд додатково зазначає, що обґрунтованість висновків акту перевірки №1272/08/01/09/ від 12.02.2024 вже була підтверджена судовим рішенням.

Так, у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі №280/5079/24 судом було встановлено, що: «За змістом акту від 12.02.2024 №1272/08/01/09/, проведеною фактичною перевіркою об`єкта торгівлі за адресою: м. Запоріжжя, перехрестя вул. 8-го Березня-Чарівна, буд. 18-Ш, де здійснює діяльність позивач, встановлено наступні порушення:

- при реалізації 1 банки слабоалкогольного напою «Джин Грейпфрут» 8% 0,5 л за ціною 50,00 грн (розрахунок проводився у готівковій формі) фіскалізований реєстратор розрахункових операцій не застосовувався та розрахунковий документ встановленої форми не видавався;

- не проведення через реєстратор розрахунковий операцій сум продажу на загальну суму 209,00 грн, а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 359,00 грн (з урахуванням контрольної закупки на 50,00 грн); сума коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (загальна сума продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня) 100,00 грн. Таким чином, перевіркою встановлено не проведення через реєстратор розрахунковий операцій сум продажу на загальну суму 209,00 грн;

- розрахункові операції проведені з використанням банківського платіжного терміналу не відображаються в реєстраторі розрахункових операцій та не проведені через реєстратор розрахункових операцій, так, згідно Х-балансу з банківського терміналу, знятого 02.02.2024 в 12:30, сума виторгу склала 3303,00 грн, а згідно з денним звітом реєстратора розрахункових операцій загальна сума продажу по банківському терміналу склала 600,00 грн, тобто сума 2703,00 грн не була проведена через реєстратор розрахункових операцій (продаж здійснюється виключно підакцизною групою товарів);

- проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: під час перевірки знято фактичні залишки товарних запасів та складено відомість ТМЦ, яку підписано матеріально-відповідальною особою, та встановлено нестачу деяких видів ТМЦ на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 1106,00 грн (згідно з відомостями ТМЦ). Таким чином, встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 1106,00 грн. При перевірці використано фактичні залишки товару, накладні на придбання товару: №STS00310106 від 19.01.2024, №STS00303926 від 20.12.2023 (інші документи щодо походження товару не надані), по чекову інформацію бази даних ДПС України (СОД РРО);

- порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 2809,00 грн. Під час перевірки зняті фактичні залишки товарних запасів та складено відомості ТМЦ, які підписано матеріально-відповідальною особою. В ході перевірки не були надані первинні документи на деякі види товарів згідно відомостей ТМЦ, які підтверджують походження товару та його оприбуткування. В результаті чого порушено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 2809,00 грн. При перевірці використано фактичні залишки товару, накладні на придбання товару: № STS00310106 від 19.01.2024, № STS00303926 від 20.12.2023 (інші документи щодо походження товару не надані), по чекову інформацію бази даних ДПС України (СОД РРО).

При цьому, суд зауважує, що позивач не надає жодних пояснень, обґрунтувань та заперечень з приводу вказаних порушень, не спростовує жодним належним та допустимим доказом доводи контролюючого органу з цього приводу.

Дослідженні судом матеріали справи це порушення позивача не спростовують.

Усі доводи позивача по суті встановлених порушень зводяться до твердження, що товар, який продав ФОП ОСОБА_2 , а саме слабоалкогольний сильногазований напій «Смак Джин грейпфрут» об`єм 0,5 л, алк. 8% об, позивачу не належав, а був власністю ОСОБА_2 , про що він повідомляв співробітників ГУ ДПС у Запорізькій області та Національної поліції.

З цього приводу суд зазначає, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення, які власноруч написані ОСОБА_2 під час проведення перевірки, у яких останній зазначає, що працює продавцем за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . Вказує, що 02.02.2024 здійснив продаж сл. алкогольного напою джин грейпфрут 8%, 0,5 л за ціною 50,00 грн, розрахунок проводив в готівковій формі. Каса на момент перевірки склала 359 грн. При продажу вищезазначених товарів чек встановленої форми (фіскальний) не видавав».

Рішення суду від 17.07.2024 по справі №280/5079/24 набрало законної сили 17 серпня 2024 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що спірне податкове повідомлення рішення було винесено законно та обґрунтовано.

Щодо інших посилань позивачки викладених в позові та відповіді на відзив, то суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручі до уваги вищевикладені обставини суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «01» листопада 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль