Справа № 320/31297/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Київ № 320/31297/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 03 червня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за наслідками фактичної перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03 червня 2024 року. Вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на порушення порядку та процедури фактичної перевірки. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, проведеною перевіркою підтверджено документально порушення позивачем вимог чинного законодавства, що призвело до прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 26 вересня 2023 року зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області.

Основним видом діяльності за КВЕД є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

19 лютого 2024 року працівниками Головного управління ДПС у м. Києві було проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Перевірку проведено на підставі наказу від 15 лютого 2024 №887-п та направлень від 19 лютого 2024 року №3779, №3780.

За наслідками перевірки складено акт про результати фактичної перевірки №13642/26/15/07/ від 19 лютого 2024 року.

Перевіркою встановлено факт реалізації одноразової електронної сигарети зі змістом тютюну «Aroma King» на загальну суму 500 грн без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, чим порушено положення статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

20 лютого 2024 року листом №4449/Ф/26-15-07-07-01-08 на адресу позивачки направлено виклик на 04 березня 2024 року для складення протоколів про адміністративні правопорушення.

04 березня 2024 року ГУ ДПС у м. Києві складено протоколи про адміністративне правопорушення, вчинені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 :

№827 за порушення порядку проведення розрахунків, а саме проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій (РРО) або програмного реєстратора розрахункових операцій (ПРРО) без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій, крім того суб`єктом господарювання не забезпечено ведення в установленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (відсутні документи, що підтверджують походження товару (накладні, чеки, тощо), чим порушено пункти 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За дане порушення передбачена відповідальність відповідно до частини першої статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

№828 за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. За дане порушення передбачена відповідальність відповідно до частини першої статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі акта перевірки №13642/26/15-/07/252991324 від 19 лютого 2024 року відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення форми «С» від 06 березня 2024 року № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені на суму 322 304 грн за торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року по справі №754/3593/24 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 155-1 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року по справі №754/3594/24 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП закрито за відсутністю в її діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржила його до Державної податкової служби України, рішенням якої від 30 травня 2024 року №16127/6/99-00-06-03-02-06 скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві № від 06 березня 2024 року в частині 305 304,00 грн (322 304,00 грн - 17 000, 00 грн) застосованих штрафних санкцій за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії, в іншій частині вказане податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

З урахуванням рішення Державної податкової служби України від 30 травня 2024 року №16127/6/99-00-06-03-02-06, ГУ ДПС у м. Києві 03 червня 2024 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені на суму 17 000,00 грн за торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Тобто, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 статті 80 Податкового Кодексу.

За приписами пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Згідно з абзацом третім пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Зі змісту наказу №887-п від 15 лютого 2024 року вбачається, що контролюючим органом фактичну перевірку позивача призначено на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

При цьому, суд зазначає. що норма пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачає наявність хоча б однієї з підстав, визначених у цій нормі, для прийняття рішення про проведення фактичної перевірки.

За змістом наказу про проведення фактичної перевірки, останній містить лише посилання на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Наказ з поміж іншого містить уточнення мети перевірки, а саме, з метою перевірити порядок здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державних фінансових цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).

Аналіз положень ст. 80 ПК України свідчить про те, що передбачені у підпункті 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстави для проведення фактичної перевірки пов`язані саме із фактом отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Проте, наказ про проведення фактичної перевірки не містить жодних посилань на отримання податковим органом будь-якої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Разом з тим, змістовна конструкція пункту 80.2. статті 80 ПК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання на положення Податкового кодексу України, а зазначення конкретно-визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення фактичної перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

У постановах від 16 вересня 2021 року (справа №120/1431/20-а), від 12 жовтня 2021року (справа №120/5729/20-а) Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі статті 80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).

Суд звертає увагу, що Верховним Судом у постановах від 16 вересня 2021 року (справа №120/1431/20-а) та від 12 жовтня 2021 року (справа №120/5729/20-а) уточнено і розширено підхід щодо застосування статті 80 ПК України як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

Суд зауважує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 11 травня 2023 року (справа №500/5559/21).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що у наказі №887-п від 15 лютого 2024 року не зазначено конкретних правових підстав для проведення перевірки з посиланням на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Враховуючи викладене, Головне управління ДПС у м. Києві не дотрималося вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, перевіряючими копія наказу та направлення на проведення перевірки були вручені працівнику ТОВ «РИФ ТРЕЙД» ОСОБА_2 , а сама фактична перевірка здійснювалася в магазині «Тobako and Vape», за адресою:м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1В, де здійснює господарську діяльність ТОВ «РИФ ТРЕЙД».

Так, відповідно до ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ТОВ «РИФ ТРЙД» має право на роздрібну торгівлю тютюновими виробами за адресою:м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1В. Терміном дії з 17 липня 2023 року до 17 липня 2024 року.

01 грудня 2023 року ТОВ «РИФ ТРЕЙД» укладено трудовий договір №128 із ОСОБА_2 на посаду касира-операціоніста за основним місцем роботи в ТРЦ «Проспект» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1В.

Відповідно до наказу ТОВ «РИФ ТРЕЙД» від 29 листопада 2023 року №156-К/ТР ОСОБА_2 прийнято на роботу з 01 грудня 2023 року на посаду касира-операціоніста.

Тобто, наказ та направлення на проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не були вручені, а сама перевірка фактично здійснена за іншою адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1В.

Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР )визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Стаття 15 Закону № 481/95-ВР визначає умови провадження діяльності з імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону. Так, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Цією нормою встановлено щонайменше 22 випадки, за наявності яких до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів та визначено розмір таких. Визначені цією нормою розміри штрафів є або фіксованими, або у відсотковому співвідношенні до вартості товару із визначенням граничної межі.

Отже, стаття 15 Закону № 481/95-ВР містить значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального, а стаття 17 Закону № 481/95-ВР містить значну кількість підстав для застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в залежності від характеру виявленого правопорушення.

Відповідач стверджує, що штрафні санкції застосовані на підставі акта перевірки у зв`язку із порушенням позивачем вимог Закону № 481/95-ВР щодо здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без відповідної ліцензії.

Проте, на підтвердження даного порушення відповідачем, окрім акта фактичної перевірки суду, не надано інших доказів які б свідчили про вчинення позивачем порушення відповідного Закону.

Крім того, на підставі акта перевірки №13642/26/15/07/ від 19 лютого 2024 року та зазначених в ньому порушень, службовими особами відповідача було складено також протокол про адміністративне правопорушення № 828 від 04 березня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП, за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року у справі №754/3594/24 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 164 КУпАП закрито за відсутністю в її діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року по справі №754/3594/24 набрала законної сили 27 травня 2024 року.

Згідно частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року по справі №754/3594/24, зокрема зазначено, що матеріали справи не містять доказів, які об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Враховуючи те, що єдиним доказом виявленого порушення частини першої статті 164 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення №828 від 04 березня 2024 року був саме акт перевірки №13642/26/15/07/ від 19 лютого 2024 року, який став і підставою винесення спірного податкового повідомлення-рішення № від 03 червня 2024 року, суд вважає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не вчиняла порушень статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, за які до підприємства було застосовані штрафні санкції на суму 17 000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 03 червня 2024 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19 червня 2024 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 03 червня 2024 року форми «С» № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені на суму 17 000,00 гривень до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.