Справа № 520/33374/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 р. №520/33374/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення оформлене листом/рішенням № 0501/2/1/3 від 20.09.2023 року, Військовою частиною НОМЕР_4 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо відмови ОСОБА_1 у звільнені з військової служби у зв`язку з відсутністю підстав визначених підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) має право на звільнення з військової служби під час воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив позивачу у його звільненні з військової служби за сімейними обставинами на підставі пп."г" п.2 ч.4 ст.26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за його бабусею, яка за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, з посиланням на те, що 20.09.2023 ОСОБА_1 надано письмову відповідь за підписом командира військової частини НОМЕР_4 №0501/2/1/3 щодо відсутності підстав для звільнення позивача на підставі п.п. г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Відповідь цього ж дня отримана безпосереднім командиром ОСОБА_1 - заступником командира 4 штурмового батальйону з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_2 та передана позивачу (в умовах війни в Україні відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних сил України від 08.06.2023 № Д-321/56/ДСК 92-га окрема механізована бригада імені кошового атамана ОСОБА_3 змінили організаційно-штатну структуру та назву з механізованої на штурмову). Копії наказів про підпорядкування позивача ОСОБА_2 додаються. Відповідно до ст. 72 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу полку (окремого батальйону). Таким чином, спір в даній частині відсутній.

Позивач направив до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що позивачем надано докази того, що він є єдиною особою, хто може здійснювати догляд за бабусею, зокрема, про неможливість здійснення такого догляду іншими членами сім`ї, а відтак відмова відповідача у звільнені ОСОБА_1 з військової служби під час воєнного стану за сімейними обставинами за його рапортом від 09.08.2023, який надійшов до військової частини 05.09.2023 року не відповідає вимогам Закону №2232-ХІІ , ч. 2 ст. 2 КАС України, ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_4 , призваний на військову службу під час загальної мобілізації, через ведення воєнного стану в Україні 24 лютого 2022 року та знаходиться на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4 на посаді солдата, водія кулеметного взводу, 1 стрілецького батальйону.

ОСОБА_1 , є онуком ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Обставини родинних зав`язків підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , де зазначено, що його матір`ю є ОСОБА_5 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № ).

Довідкою за підписом старости Чаплинського старостинського округу від 08.08.2023, де вказано, що ОСОБА_1 та його бабуся ОСОБА_4 дійсно проживають разом в АДРЕСА_3 .

Після проходження ЛКК №82/1 від 01 червня 2023 року у КНП «Петриківський ЦПМСД» ПСР, довідкою виданою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що хвора за станом здоров`я не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду за собою та має ряд захворювань.

На підставі проходження ЛКК №93/6 від 02 червня 2023 року, довідкою виданою КНП «Петриківський ЦПМСД» ПСР від 02.06.2023 року, ОСОБА_1 , надано висновок, що стан його здоров`я дозволяє постійно здійснювати догляд та надавати соціальні послуги.

Рішенням Виконавчого комітету Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №142 від 15.06.2023 року «Про призначення та реєстрацію помічника дієздатній фізичній особі ОСОБА_4 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки» вирішено призначити та зареєструвати ОСОБА_1 , помічником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дієздатної фізичної особи, для допомоги у здійсненні її прав та виконанні її обов`язків.

Виконавчим комітетом Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видано посвідчення помічника дієздатної фізичної особи №90 від 16 червня 2023 року, на ім`я ОСОБА_1 , про те, що він є помічником дієздатної фізичної особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_4 з проханням звільнення його з військової служби з посиланням на підпункт «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, під час воєнного стану звільняються з військової служби через певні сімейні обставини або інші поважні причини (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

До вказаного рапорту у якості додатків долучено: паспорт на ім`я ОСОБА_1 , рішення Виконавчого комітету Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №142 від 15.06.2023 року, довідку ЛКК на ім`я ОСОБА_4 від 02.06.2023, посвідчення помічника дієздатної фізичної особи № 90, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , довідка № 317 від 08.08.2023, ІПН на ім`я ОСОБА_4 , копію ІПН на ім`я ОСОБА_1 , довідка від 01.06.2023.

Листом командира Військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_7 №0501/2/1/3 від 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у звільнені з військової служби, у зв`язку з відсутністю підстав для звільнення, визначених чинним законодавством, посилаючись на те, що з наданих ОСОБА_1 документів неможливо встановити наявність або відсутність осіб, на яких у відповідності до вимог чинного законодавства покладено обов`язок щодо догляду за дієздатною особою ОСОБА_4 .

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 2232-XII).

Згідно зі ст.1 Закону № 2232-XII Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені ст.26 Закону №2232-XII, а у ч.4 цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, зокрема: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану) (п.1), під час воєнного стану (п.2).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згодом, Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Відповідно до пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку, зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону № 2232-XII через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких така обставина як здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Суд зауважує, що абзац 8 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає два документи альтернативно для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за особою: або висновок медико-соціальної експертної комісії, або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 120/1909/23.

Так, довідкою ЛКК №82/1 від 01 червня 2023 року, виданою КНП «Петриківський ЦПМСД» ПСР на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що хвора за станом здоров`я не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду за собою та має ряд захворювань.

Вказаним документом підтверджено необхідність отримання ОСОБА_4 постійного стороннього догляду, обставини чого не спростовуються відповідачем.

Так, підставою для відмови позивачу у звільненні з військової служби на підставі пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону № 2232-XII слугувала необхідність доведення ОСОБА_1 факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за його бабусею ОСОБА_4 , яка не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду.

При цьому, позивачем лише до суду надано пояснення матері позивача - ОСОБА_8 щодо неможливості здійснення постійного догляду за її матір`ю ОСОБА_4 , а також пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , у якому зазначено, що вона має інвалідність третьої групи.

Також позивачем надано до суду довідку до акту огляду МСЕК на ОСОБА_9 (брата позивача), в якій зазначено, що він має третю групу інвалідності та копію пенсійного посвідчення ОСОБА_9 серії НОМЕР_6 .

Тобто, позивачем під час подання первинного рапорту від 09.08.2023 не надано до Військової частини НОМЕР_2 жодних документів на підтвердження відсутності інших членів сім`ї, які можуть здійснювати догляд за бабусею позивача - ОСОБА_4 та/або відсутності в інших членів сім`ї можливості здійснювати догляд за ОСОБА_4 , а також не зазначено про наявність об`єктивних перешкод, які завадили позивачу надати до Військової частини НОМЕР_2 такі докази, враховуючи пряму зацікавленість позивача у вирішення питання щодо звільнення його з військової служби.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень повинні ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, враховуючи, що Військовою частиною НОМЕР_2 у своєму рішенні - відмові від 20.09.2023 надано оцінку саме долученим ОСОБА_1 до рапорту документам, якими позивач обґрунтовує наявність підстав для звільнення з військової служби на підставі пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону № 2232-XII, а надати оцінку наявності або відсутності інших членів сім`ї у ОСОБА_4 , які мають можливість здійснювати догляд за нею, відповідач був позбавлений можливості у момент розгляду рапорту позивача від 09.08.2023, суд приходить до висновку, що Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України належним чином розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 09.09.2023 про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийнято обґрунтоване рішення про відмову у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко