Справа № 420/24492/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

01 листопада 2024 року м. Одеса

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Секретаря Подільської міської ради Подільського району Одеської області Албанського Олега Богдановича, Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство "Подільськводоканал", про встановлення факту, визнання протиправними дій, визнання незаконним рішення та зобов`язання відповідачів скасувати рішення, стягнення шкоди.
Ухвалою суду від 15.08.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 зазначив, що 16.08.2024 він звернувся до судді Хлімоненкової М.В, як до головуючої судді по цій справі з клопотанням про забезпечення його обов`язкової участі у відповідності зі ст. 195 КАС України у судовому засіданні, призначеному на 10.09.2024 і усі наступні судові засідання по даній справі, на підставі його віку та незадовільного стану здоров`я. Втім, за твердженнями заявника, суддя Хлімоненкова М.В., як зухвала кримінальна аферистка, систематично злочинно зволікала з винесенням відповідної ухвали, тому 26.09.2024, скориставшись підсистемою «Електронний суд», він направив «добродійці» відповідну скаргу - попередження.
Далі, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про заявлений ним 22.10.2024 відвід судді Хлімоненковій М.В. від розгляду цієї справи, результати розгляду якого ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.
Заявник у своїй заяві зазначає, що проведення судового засідання, призначеного суддею ОСОБА_2 на 31.10.2024 р. неможливо до прийняття відповідного рішення за його апеляційною скаргою колегією суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду, у зв`язку із чим, як далі він зазначає у заяві, «звернувся 28.10.2024 до судді ОСОБА_2 з заявою, у якій зважаючи що від зухвалої кримінальної правопорушниці можна чекати чого завгодно вимагав негайно надіслати на мою електронну адресу інформацію о її подальших діях по даній справі». Тільки наприкінці попереднього дня, тобто 30.10.2024 р. о 17 годині 35 хвилин на свою електронну пошту він отримав повідомлення що призначене на 31.10.2024 р. о 12.00 годині судове засідання по даній справі має відбутися. Водночас, з огляду на відсутність у нього належної ухвали судді Хлімоненкової М.В. про забезпечення його участі у даному судовому засіданні у режимі відеоконференції, о 09.00 годині 31.10.2024 він зателефонував до судового розпорядника Котовського міськрайонного суду, який забезпечує проведення відеоконференцій і запитав про наявність такої ухвали у нього. Внаслідок отримання негативної відповіді, за доводами заявника, його участь у судовому засіданні неможлива.
Отже, ОСОБА_1 зауважує, що «таким чином, отримано нове документальне свідчення, що зухвала кримінальна аферистка на посаді судді громадянка ОСОБА_2 не збирається виконувати свої посадові обов`язки, а натомість лише зухвало - злочинно використовує свою посаду з метою отримання шаленому розмірі заробітної, але не заробленої платні та хабарів за свої неправосудні рішення, а хто керуючись своїми Конституційними правами наданими ст.55 Конституції України та ст.44 КАС України висловлює незгодну з корупційно - кримінальними діями «добродійки», над тим вона, як зухвала кримінальна аферистка, незважаючи навіть на вік, вчиняє систематичне зухвало - злочинне знущання».
Розглянувши заявлений відвід, суд дійшов переконання про його необґрунтованість, з огляду на таке.
Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено у ст. 40 КАС України, в частинах 3, 4, 11 якої закріплено:
Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Питання про відвід вирішується невідкладно.
За змістом частини першої статті 35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.
Також, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується ставлення суду до сторін у справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
У рішенні по справі Ветштайн проти Швейцарії Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».
Суд враховує, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, обов`язковою є наявність зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту.
В той же час, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.
Згідно з ст.39 КАС України відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Суд вважає, що повідомлені заявником у поданій заяві про п`ятий відвід обставини, поза розумним сумнівом, не є такими, які можуть вплинути на неупередженість або об`єктивність судді Хлімоненкової М.В., до того ж, що такі повністю безпідставні, не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликали б сумнів у його неупередженості або об`єктивності, а отже вимоги заяви ґрунтуються на особистих припущеннях заявника.
Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Хлімоненкової М.В. в цілому в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду або об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів поданої заяви про відвід не вбачається.
Фактично, за своєю суттю, заявлений позивачем відвід мотивований незгодою ОСОБА_1 з процесуальними рішенням, ухваленими суддею Хлімоненковою М.В., що в свою чергу не може бути підставою для відводу судді згідно ч.4 ст.36 КАС України.
При цьому, суд звертає увагу, що сторона по справі має право на оскарження судових рішень (ухвал) відповідно до норм КАС України. На ухвали, які не оскаржуються окремо від рішення суду, в тому числі протокольні, сторона може викласти свої заперечення в апеляційній скарзі на рішення суду.
З приводу посилання заявника на не розгляд клопотання від 16.08.2024 про забезпечення його участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, суд зазначає таке.
Водночас, у своїй заяві ОСОБА_1 також просить змінити час (а у разі неможливості, дату і час) призначеного підготовчого засідання по даній справі на 11:30 год, або більш пізній час, з огляду на те, що позивач у ранішній час відвідує медичні процедури, які як правило закінчуються об 11 год.
Отже, заява позивача про забезпечення його участі у даній справі в режимі відеоконференції відповідно до його прохання була розглянута та задоволена.
При цьому, суд звертає увагу, що процесуальне законодавство не містить приписів, які б унеможливлювали звернення до суду з єдиним (одним) клопотанням (заявою) щодо участі у всіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції (що й було зроблено позивачем) або передбачали звернення з окремим клопотанням (заявою) щодо кожного судового засідання.
Відповідно до вказаного, участь позивача у режимі відеоконференції з Котовським міськрайонним судом у наступних засіданнях (підготовчі/судове 31.10.2024) у розгляді даної справи була забезпечена судом, шляхом здійснення відповідного бронювання залу в сервісі захищеного відеоконференцзв`язку ЄСІТС (далі ВКЗ) призначеного для резервування залів судових засідань з метою організації проведення планових відеоконференцій, що дозволяє виконати бронювання у режимі онлайн.
Також, суд зазначає, що ухвалу суду від 22.08.2024 ОСОБА_1 отримав 23.08.24 (00:54).
Також, указана ухвала суду від 22.08.2024 була направлена до Котовського міськрайонного суду.
Отже, твердження позивача щодо того, що суд не розглянув його клопотання від 16.08.2024 та в нього відсутня відповідна ухвала суду спростовуються викладеним вище та наявними у справі документами.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 23.10.2024 про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді, та проведення судового засідання, також не свідчать про наявність підстав для відводу судді від розгляду цієї справи.
Інші доводи ОСОБА_1 наведені у заяві про п`ятий відвід також є безпідставними та необґрунтованими, не є такими, що у розумінні приписів процесуального закону, можуть вважатись підставами для відводу судді.
Отже, наведені в заяві про відвід обґрунтування, не свідчать про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Хлімоненкової М.В., не доводять пряму чи опосередковану зацікавленість в результаті розгляду даної справи.
Відтак, суд вважає доводи, покладені в обґрунтування заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкової М.В. від розгляду цієї справи такими, які не свідчать про наявність передбачених ст.36 КАС України підстав, що перешкоджають або унеможливлюють розгляд даної справи суддею Хлімоненовою М.В.
Слід зазначити, що жодних доказів, які б відповідали вимогам процесуального закону та підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді Хлімоненкової М.В. при розгляді даної справи, ані з матеріалів справи, ані з доводів заявника, викладених у поданій заяві до суду, не вбачається.
До того ж, окремо слід також зауважити, що у суду немає іншого завдання, ніж справедливе та неупереджене вирішення спору.
Виходячи з викладеного, суд приходить висновку, що доводи позивача, зазначені ним у заяві про відвід, не свідчать про наявність підстав, передбачених нормами адміністративного процесуального законодавства, за якими суддя, визначений для розгляду цієї справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у відповідності до вимог чинного законодавства, підлягає відводу від розгляду справи, адже останнім не наведено обставин, які прямо та/або опосередковано вказують на наявність сумніву у безсторонності чи неупередженості судді під час вирішення справи.
Відтак, суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу, та відсутність підстав для його задоволення.
З огляду на викладене, враховуючи приписи ч.4 ст.40 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про третій відвід, вбачається за необхідне передати заяву для визначення судді, яким буде здійснюватися її розгляд, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.
Керуючись ст.18, 31, 34, 36, 37, 39, 40, 243, 248, 250, 256 КАС України, суд,
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА