Справа № 340/5206/24
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5206/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (; адреса: вул. Генерала Родимцева, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004)

про визнання протиправною та скасування постанови.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому проситла суд визнати протиправною та скасувати постанову №ПШ054098 від 06.05.2024 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00грн, яку винесла Державна служба України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що постановою відповідача №ПШ054098 від 06.05.2024 року до неї застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, а саме товарно-транспортної накладної або іншого документа на вантаж та протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Водночас, позивач зазначає, що не є автомобільним перевізником, а вантажний фургон використовується нею виключно для особистих потреб, тому просить суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Відповідач позовних вимог не визнав та у відзиві на позовну заяву повідомив, що під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював перевезення вантажів без оформлення документів передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт». А саме, під час здійснення перевірки позивач, водій ОСОБА_2 , не надав старшому державному інспектору товарно-транспортну накладну або інший документ на вантаж та протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Отже, порушення було належним чином зафіксовано, що і стало підставою для винесення постанови про застосування штрафу.

Позивачка своїм правом подання до суду відповіді на відзив не скористалась.

Судом вчинені такі процесуальні дії та розглянуті заяви і клопотання сторін у справі:

- ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

Розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

06.03.2024 року на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі-Порядок №1567), посадовими особами Укртрансбезпеки на а/д М-30, км 916+897м, проводилась рейдова перевірка.

Під час цієї перевірки був зупинений транспортний засіб марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого не надав старшому державному інспектору товарно-транспортну накладну або інший документ на вантаж та протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Вважаючи, що позивач не надав необхідний пакет документів, старший державний інспектор склав Акт №038672 від 06.03.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом із зазначенням.

Водій зі змістом акту № 038672 від 06.03.2024 був ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився, що зафіксовано в акті.

06.05.2024 року, за результатами розгляду справи, відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 054098 від 06.05.2024 за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись із такою постановою, вважаючи її неправомірною, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

При винесенні рішення у даній справі судом враховуються наступні фактичні обставини справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на статтю 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (Закон №2344-III) встановлено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Статтею 18 Закону "Про автомобільний транспорт" встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Згідно статті 60 Закону "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.39, ст.48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі статті 48 Закону "Про автомобільний транспорт", видно, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів, чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Статтею 33 Закону "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Згідно з частинами 1, 2 статті 50 Закону №2344-III договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Із змісту п.п. 11.1, 11.3, 11.5 пункту 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, видно, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Спірним питанням у цій справі є правильність висновків відповідача щодо того, чи вважається ФОП ОСОБА_1 автомобільним перевізником в розумінні закону та, чи є вона суб`єктом відповідальності за виявлене порушення.

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що до висновків, що позивач є автомобільним перевізником, прийшов з того, що перевірений автомобіль був обладнаний тахографом, однак протоколу повірки не було.

Позивачка, в свою чергу стверджує, що не здійснювала перевезення вантажу в будь-яких господарських цілях і не є суб`єктом господарювання, водночас зазначила, що використовує автомобіль виключно для особистих потреб, оскільки є власником пасік та використовує даний автомобіль для їх обслуговування.

Крім того, позивачка стверджує, що перевозила для своєї пасіки: власний віск бджолиний, з метою його обміну (переробки) на вощину для рамок до вуликів ( на підтвердження надано до суду : ветеринарно-санітарні паспорти пасіки, акт надання послуг переробки та закупівельний акт заготівлі меду, воску і інших продуктів бджільництва від індивідуальних продавців пасічників), а у зв`язку з тим, що у неї відсутнє посвідчення водія на право керування транспортними засобами, то за її проханням ОСОБА_2 як водій перевозив ці речі.

Відповідач щодо зазначених обставин не заперечив.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що в акті перевірки не вказана достатня інформація про вантаж, не встановлено достеменно, хто є його відправником та одержувачем, не були відібрані пояснення водія про те, від кого та куди здійснюється перевезення. Висновок контролюючого органу про те, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 і вона здійснює саме господарську діяльність у сфері вантажних перевезень, ґрунтується на тому, що вона є власником автомобіля та що автомобіль обладнаний тахографом.

Закон України "Про дорожній рух" дозволяє власнику автомобіля, або водію довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право керування. При цьому, факт передачі такого автомобіля в користування може бути підтверджено наявністю відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не вимагає від особи додатково оформляти будь-які інші документи.

З акту перевірки видно, що керування транспортним засобом, що належить ОСОБА_1 , здійснював водій ОСОБА_2 . Водночас, доказів того, що він перебуває у трудових відносинах із ОСОБА_1 , відповідач не здобув і до суду не надав.

Суд також звертає увагу і на те, що відповідачем не спростовано, що перевезення вантажу здійснювалось за рахунок власних коштів ОСОБА_1 та для її власних потреб в межах цивільних повсякденних взаємовідносин. У матеріалах справи наявні копія акту надання переробки №1 від 06 березня 2024 року та копія закупівельного акту заготівлі меду, воску і інших продуктів бджільництва від індивідуальних продавців-пасічників, де замовником зазначено ОСОБА_1 як фізична особа, а не як суб`єкт господарювання.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що належність особі на праві власності автомобіля сама по собі не є підставою для притягнення її до відповідальності, як автомобільного перевізника.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що в діях позивачки відсутній склад правопорушення, передбаченого абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а відтак - позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ054098 від 06.05.2024 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 1211, 20 грн) грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, що у складі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі ().

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (; адреса: вул. Генерала Родимцева, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №ПШ054098 від 06.05.2024 про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00грн.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, що у складі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті в особі ().

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК