Справа № 200/5711/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року справа №200/5711/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Фомича Олександра Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 200/5711/24 (головуючий І Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при виключені зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 за період з 27.10.2023 по 28.04.2024, включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при виключені позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 за період з 27.10.2023 по 28.04.2024 в сумі 317 613,44 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.08.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: подання документа про сплату судового збору в розмірі 2540,90 грн; заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин його пропуску, разом із доказами в їх обґрунтування.

26.08.2024 представник позивача надав суду квитанцію про сплату судового збору з заявою про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи в поновленні строку звернення до суду, який пропущений з поважних причин (введення в Україні воєнного стану), не здійснив повне дослідження доказів поважності пропущення строку, не врахував, що за період червень-серпень 2024 року в Одеській області було оголошено велику кількість повітряних тривог (176 разів), що свідчить про велику інтенсивність ракетної чи іншої загрози життю та здоров`ю людей. Будь-яка оголошена тривога є для позивача наслідком емоційного нестабільного психологічного стану, оскільки він особисто приймав безпосередню участь в заходах захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 312, п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Обставини справи.

19.08.2024 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при виключені зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 за період з 27.10.2023 по 28.04.2024, включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при виключені позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 за період з 27.10.2023 по 28.04.2024 в сумі 317 613,44 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.08.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-ти денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: подання документа про сплату судового збору в розмірі 2540,90 грн; заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин його пропуску, разом із доказами в їх обґрунтування.

26.08.2024 представник позивача надав суду квитанцію про сплату судового збору з заявою про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду послався на постанову Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 щодо невиправданого обмеження доступу до суду. Також зазначив, що доказом поважності причини пропуску строку звернення до адміністративного суду є введення в Україні воєнного стану, постійні обстріли території України, постійні тривоги про ракетну небезпеку, а тому позивач не мав можливості звернутися до суду в передбачений місячний строк з 30.06.2024 по 30.07.2024.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.08.2024 продовжено позивачу строк для усунення недоліків на термін 10 днів, запропоновано подати до суду документи, а саме: довідку, витяг з наказу про те, що ОСОБА_1 у період з 30.06.2024 по 19.08.2024 (день звернення до суду із цим позовом) проходив військову службу по мобілізації; витяги з наказів Військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 № 43-ОС про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини та від 26.10.2023 № 569-ОС про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу у зв`язку з вибуттям для проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 та докази проходження ОСОБА_1 військової служби з 26.10.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.09.2024 представник позивача надав до суду заяву, в якій зазначив, що 31.08.2024, на електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 , було надіслано адвокатський запит щодо отримання витягів з наказів Військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2023 № 43-ОС про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини та від 26.10.2023 № 569-ОС про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу у зв`язку з вибуттям для проходження служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні АДРЕСА_1 , або їх належним чином засвідчені копії. Однак відповідь на адвокатський запит в передбачений законодавством 5-ти денний строк по теперішній час Військова частина НОМЕР_1 , не надала.

Також з метою підтвердження інформації щодо проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 та переведення його до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України АДРЕСА_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) представником позивача надано військовий квиток серії НОМЕР_4 та витяг з наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 398 ОС від 11.05.2024.

Щодо надання довідки, витяг з наказу про проходження військової служби по мобілізації у період з 30.06.2024 по 19.08.2024 зазначив про їх відсутність, оскільки позивача звільнено з військової служби.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та повертаючи позову заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів щодо того, як саме введення воєнного стану вплинуло на пропуск строку звернення до суду позивачем. Лише факт запровадження воєнного стану на території України, без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих стоків.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Такий правий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 21.02.2020 № 340/1019/19, від 28.05.2021 у справі № 380/2355/20.

Як свідчать матеріали справи предметом позову є невиплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при виключені позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 за період з 27.10.2023 по 28.04.2024.

Військова служба є різновидом публічної служби.

У цій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 сформулював правовий висновок, згідно із яким строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, як і у цьому випадку, охоплюється спеціальною нормою ч. 5 ст. 122 КАС України, а саме строк звернення до суду обмежується місячним строком.

Аналогічні висновки щодо звернення військовослужбовців з вищезазначеними позовами до суду в місячний строк викладені Верховним Судом в постановах від 31.10.2023 по справі № 240/15141/22, від 02.11.2023 по справі № 420/10372/23, від 23.11.2023 по справі № 420/10397/23.

Для обрахування строку звернення до суду визначається момент початку його перебігу з день остаточного розрахунку.

Остаточний розрахунок з позивачем проведено 29.06.2024.

Отже, перебіг строку звернення до суду з позовом у цій справі розпочався 30.06.2024 - на наступний день за днем остаточного розрахунку, та закінчився 30.07.2024.

З цим позовом до суду позивач звернувся через систему Електронний суд тільки 19.08.2024, тобто із пропуском місячного строку звернення до суду.

Позивач посилався на поважні причини пропуску строку звернення до суду, а саме: введення в Україні воєнного стану, постійні обстріли території України, постійні повітряні тривоги про ракетну небезпеку, в тому числі на території Одеської області (176 тривоги за період червень-серпень 2024 року).

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із обстрілами будь-якого населеного пункту України, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи із доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку та наданих на їх підтвердження доказів.

Поряд із цим сам факт запровадження на території України воєнного стану, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків, а отже підставою для їх поновлення можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18.

Суд погоджується, що введення воєнного стану, обстріли, повітряні тривоги мали можливість ускладнити позивачу дотримання строку звернення до суду, проте за умови надання суду належних доказів такого ускладнення.

Велика кількість повітряних тривог не може бути безумовною підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду без надання належних доказів того, що ці тривоги завадили позивачу своєчасно звернутися до суду. При цьому суд враховує, що інтереси позивача в цій справі представляє адвокат та звернення до суду відбулося через систему «Електронний суд».

Таким чином, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без надання відповідних доказів неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки того, як саме введення воєнного стану та повітряні тривоги вплинули на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих стоків.

За усталеною практикою Верховного Суду причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проте, зазначену позивачем причину пропуску строку звернення до суду (запровадження на території України воєнного стану) не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, яка подає позовну заяву, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незастосування у цій справі висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, оскільки висновки суду касаційної інстанції стосуються відмінних фактичних обставин ніж у справі, яка розглядається.

У справі № 500/1912/22 позивач відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 "Про загальну мобілізацію" був мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС), у зв`язку з чим подав позов до суду на 22 день після спливу строку звернення до суду.

Проте, позивач станом на день проведення з ним остаточного розрахунку (29.06.2024) та станом на день звернення до суду із цією позовною заявою (19.08.2024) не проходив військової служби, оскільки відповідно до наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 398 ОС від 11.05.2024 його виключено з 10.05.2024 зі списків особового складу загону.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На підставі пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Фомича Олександра Миколайовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 200/5711/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 200/5711/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 04 листопада 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв