Справа № 826/10460/16
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №826/10460/16

адміністративне провадження №К/990/26668/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі №826/10460/16

за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

1. Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 листопада 2016 року по 19 листопада 2017 року в розмірі 211 436,10 грн.

2. 03 жовтня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської обласної прокуратури на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі №826/10460/16., та ухвалою Верховного Суду від 27.10.2022 відкрито касаційне провадження за указаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

3. Так, обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 235 КЗпП України при наявності факту поновлення позивача на посаді та виконання відповідачем рішення суду в частині сплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

4. При цьому відповідачем звернуто увагу на помилковому, на його переконання, тлумаченні судом апеляційної інстанції статті 235 КЗпП України стосовно встановлення факту вимушеного прогулу та правової природи стягнутих виплат, оскільки спірний період є не вимушеним прогулом, а часом, упродовж якого мало б бути виконано рішення суду про поновлення, й належним способом захисту у даних правовідносинах є саме стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

5. Також відповідач акцентує увагу на тому, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення із вимогою нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за новий період час, у впродовж якого справа направлялись Верховним Судом на новий розгляд в межах дослідження обставин, які вже були предметом розгляду при первісному розгляді справи, є збільшенням позовних вимог з одночасною зміною предмету і підстав позовних вимог.

6. Заперечуючи проти касаційної скарги відповідача, позивач подав до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 339 КАС України, оскільки, на переконання позивача, Верховний Суд у постанові від 14.12.2021 у цій же справі сформувала правову позицію по цій справі, у тому числі щодо питання застосування статті 235 КЗпП України при наявності факту поновлення позивача на посаді та виконання відповідачем рішення суду в частині сплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а суд апеляційної інстанції в оскаржуваній додатковій постанові врахував ці висновки.

7. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 КАС суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

8. Обговоривши доводи, наведені у клопотанні позивача про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що у розглядуваному випадку підстави для закриття не є абсолютно беззаперечними та такими, що повною мірою усувають потребу касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, з урахуванням сукупності підстав, з яких касаційні провадження у справі було відкрито.

9. А отже, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного перегляду справи, у задоволенні заявленого позивачем клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 243, 248, 339 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі №826/10460/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду