Справа № 300/7275/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2024 р. справа № 300/7275/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного судуСкільський І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах якого діє адвокат Мищишин І.Я. (далі представник позивача) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 31.10.2000 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 28.04.2022 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988 відповідно до військового квитка НОМЕР_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 2016 року по 2021 рік.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до спеціального стажу періоди роботи з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 31.10.2000 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2004,до страховогостажу з 11.08.2004 по 28.04.2022оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а також період строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988, оскільки військовий квиток відсутній, а в записі про період служби не вказано дату видачі військового квитка. Позивач вказує, що у відповідача були наявні всі необхідні документи які підтверджують його страховий та спеціальний стаж у спірні періоди та досягнув необхідно пенсійного віку для призначення пенсії на пільгових умовах. ОСОБА_1 уважає, що такі дії відповідачів порушують його право на належне пенсійне забезпечення, тому з метою захисту такого права звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.41-42).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.08.2023 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 49 від 22.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказано, що вік заявника -55 років 5 місяців, 1 день,страховий стаж складає 11 років09 місяців 29 днів, стаж роботи на пільгових умовах становить 9 місяців. За результатами розгляду документів доданих позивачем до заяви до страхового та пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 15.02.1995 по 07.10.2019 згідно довідки від 07.10.2019 №0858, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, стаж на території даної держави враховується по 31.12.1991. До страхового стажу, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25.07.1988 та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 14.05.2005, не зараховано періоди роботи в росії.Крім того, період проходження військової служби з 22 жовтня 1986 року по 10 грудня 1988 року не враховано позивачу до страхового стажу, оскільки до заяви про призначення пенсії не було додано військовий квиток, а у записі про період військової служби не зазначено дату видачі військового квитка, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (а.с.35).

Уважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 49 від 22.08.2023 та незаконною відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням довідок про заробітну плату, представник позивача діючи в інтересах позивача звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку таким доводам сторін, насамперед суд звертається до положень статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, якими визначено підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону №1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається чоловікам, які працюють водіями міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

У той же час, відповідно до пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи:для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Таким чином, в силу приписів пункту "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності таких обов`язкових умов у сукупності:досягнення 55 років для чоловіків і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Однак, рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в коментованій вище редакції) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020.

У спірних правовідносинах слід враховувати, що закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (стаття 152 Конституції України).

Зокрема, відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв:чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.»

Отже, у статті 13 Закону №1788-XII до внесення змін Законом №213-VIII було встановлено такий пенсійний вік: у пункті "а" для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах "б"-"з" для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років. Крім того, у пункті "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було встановлено необхідний стаж для чоловіків 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

За висновками пункту 4.4 Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, перевіряючи статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.

Вказаними положеннями Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 13, частиною 2 статті 14, пунктами "б"-"г" статті 54 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону №213-VIII змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.

Конституційний Суд України дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII. При цьому, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

З урахуванням вказаного, стаття 13, частина 2 статті 14, пункт "б"-"г" статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.»

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що у справах Щокін проти України (заяви №23759/03 та 37943/06, рішення від 14.10.2010) та Серков проти України (заява №39766/05, рішення від 07.07.2011) Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі якості закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; по-третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 квітня 2021 року, ухваленого за результатами розгляду зразкової справи № 360/3611/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/32/20).

За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Відтак, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так само, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 названого Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У відповідності до абзаців першого, другого пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Окрім того, відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно абзаців другого, третього статті 6 Угоди між Урядом України і урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Статтею 7 названої Угоди визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні згаданого періоду роботи до стажу відповідач послався виключно на припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Однак, суд визнає такі доводи пенсійного органу неприйнятними, адже у силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож, припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

А тому, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Суд зауважує, що згідно відомостей трудової ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 25.07.1988, та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 14.05.2005 (а.с.10-19), позивач:

з 15.02.1995 зарахований у « 5-й автобусний парк Москви» на посаду тимчасового водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 2 класу (Наказ №66лвід 15.02.1995);

з 10.08.1995 звільнений з « 5-й автобусний парк Москви» у зв`язку з розірванням трудового договору (Наказ № 328 від 09.08.1995);

з 11.11.1995зарахований у « 5-й автобусний парк Москви» по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 2 класу (Наказ № 513л від 16.11.1995);

з 04.04.1996 звільнений з « 5-й автобусний парк Москви» у зв`язку » у зв`язку з розірванням трудового договору (Наказ № 241л від 05.05.1996);

з 06.05.1996 зарахований у « 5-й автобусний парк Москви`по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 2 класу (Наказ № 241л від 05.05.1996);

з 24.07.1996 звільнений з « 5-й автобусний парк Москви» у зв`язку з розірванням трудового договору (Наказ № 429л від 24.07.1996);

з 01.02.1997 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 2 класу (Наказ № 67л від 31.01.1997);

з 31.07.1997 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 380л від 14.07.1997);

з 01.08.1997 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 428л від 30.07.1997);

з 10.09.1997 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 486л від 29.08.1997);

з 12.11.1997 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 650л від 11.11.1997);

з 07.04.1998 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 177л від 27.03.1998);

з 08.04.1998 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 192л від 06.04.1998);

з 08.06.1998 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 317л від 28.05.1998);

з 20.08.1998 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 518л від 19.08.1998);

з 19.02.1999 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 82л від 10.02.1999);

з 31.10.2000 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» на посаду приймальником автобусів (Наказ № 648л від 30.10.2000);

з 17.11.2000 переведений на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 681л від 16.11.2000);

з 10.08.2001 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 185л від 26.07.2001);

з 11.08.2001 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 217л від 13.08.2001);

з 10.02.2002 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 102л від 30.01.2002);

з 11.02.2002 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 134л від 08.02.2002);

з 28.02.2002 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 124л від 05.02.2002);

з 06.04.2002 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 276л від 05.04.2002);

з 25.11.2002 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 844л від 10.11.2002);

з 26.12.2002 зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 978 від 25.12.2002);

з 10.07.2003звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 415л від 23.06.2003);

з 11.07.2003зарахований у « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» по вахтовому методу на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 484л від 09.07.2004);

з 10.07.2004 звільнений з « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 332л від 21.06.2004);

з 11.08.2004 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 473л від 10.08.2004);

з 01.11.2004 переведений на посаду слюсаря по ремонту автомобіля 3 розряду (Наказ № 681л від 01.11.2004);

з 01.12.2004 переведений на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу (Наказ № 681 від 01.11.2004);

з 12.05.2005 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» за згодою сторін (Наказ № 265л від 12.05.2005);

з14.05.2005 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 272л від 14.05.2005);

з 10.05.2006 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 651л від 27.04.2006);

з 13.05.2006 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 782л від 12.05.2006);

з 08.12.2006 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 2750л від 07.12.2006);

з 11.12.2006 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 2772л від 08.12.2006);

з 10.12.2007 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 2514л від 10.12.2007);

з 14.12.2007 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 2540л від 13.12.2007);

з 31.05.2008 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» за згодою сторін (Наказ № 951л від 30.05.2008);

з 03.06.2008 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 936л від 02.06.2008);

з 27.05.2009 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 936л від 27.05.2009);

з 29.05.2009 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 948л від 28.05.2009);

з 27.06.2009 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 1158л від 26.06.2009);

з 29.06.2009 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 1171л від 26.06.2009);

з 12.06.2010 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору (Наказ № 998л від 11.06.2010);

з 15.06.2010 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 1000л від 11.06.2010);

з 06.05.2011 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» за згодою сторін (Наказ № 334л від 06.05.2011);

з 10.05.2011 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 336л від 06.05.2011);

з 21.09.2011 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» за згодою сторін (Наказ № 806л від 21.09.2011);

з 23.09.2011 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 810л від 22.09.2011);

з 13.09.2013 звільнений з Філіалу « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» за згодою сторін (Наказ № 751л від 13.09.2013);

з 23.09.2013 прийнятий у Філіал « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду водія підсобного транспорту 1 класу (Наказ № 776л від 20.09.2013);

з 11.07.2014 переведений на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 7розряду (Наказ № 503л від 10.07.2014);

з 01.10.2014 переведений на посаду водія автобуса навчально-курсового комбінату (Наказ № 779л від 30.09.2014);

з 01.04.2016 переведений у Філіал « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаду навчально-курсового комбінату (Наказ № 547к від 23.03.2016);

з 02.03.2018 переведений на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 7 розряду (Наказ № 782к від 02.03.2018);

з 28.04.2022 звільнений з Філіалу « 15-й автобусний парк ГК «Мосгортранс» за згодою сторін (Наказ № 11297к від 28.04.2022).

Більше того, вказані записи в трудовій книжці містять посилання на відповідні документи, на основі яких вони вчинені (накази) та не містять помилок, неточностей, підтирань чи виправлень, а тому не викликають сумнівів.

Жодних зауважень до даних періодів роботи позивача у пенсійного органу не було.

Отже, проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що до страхового стажу позивача слід зарахувати періоди його роботи на території російської федерації, а саме: з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998,з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 31.10.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 12.05.2005, з 14.05.2005 по 10.05.2006, з 13.05.2006 по 08.12.2006, з 11.12.2006 по 10.12.2007, з 14.12.2007 по 31.05.2008, з 03.06.2008 по 27.05.2009, з 29.05.2009 по 27.06.2009, з 29.06.2009 по 12.06.2010, з 15.06.2010 по 06.05.2011, з 10.05.2011 по 21.09.2011, з 23.09.2011 по 13.09.2013, з 23.09.2013 по 28.04.2022.

Крім того, відповідно до довідки уточнюючої особливий характер роботи чи праці, необхідної для призначення пенсії у зв`язку з особливими умовами праці №0858від 07.10.2019 виданої Державним унітарним підприємством м. Москва «Мосгортранс» Філіал Західний, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював у Філії 5 автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів (правонаступником філії 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» є філія 15-й автобусний парк, а в подальшому філія Західний ГУП «Мосгортранс»):з15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999,з 17.11.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2004 по 12.05.2005, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 02.03.2018 по час видачі вказаної довідки (07.10.2019).Увказаній довідцітакож підтверджено, що ОСОБА_1 постійно працював в якості водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів протягом повного робочого дня повного робочого тижня. Суміщення професії не було. Відведення від роботи водія автобуса не було, окрім:з 31.10.2000 по 16.11.2000перебування на посаді приймальника автобусів; з 01.11.2004 по 30.11.2004 перебування на посаді слюсаря по ремонту автомобілів; з 14.05.2005 по 10.05.2006 з 13.05.2006 по 08.12.2006з 11.12.2006 по 10.12.2007з 14.12.2007 по 31.05.2008 з 03.06.2008 по 27.05.2009 з 29.05.2009 по 27.06.2009 з 29.06.2009 по 12.06.2010 з 15.06.2010 по 06.05.2011 з 10.05.2011 по 21.09.2011 з 23.09.2011 по 13.09.2013 з 23.09.2013 по 10.07.2014перебування на посаді водія підсобного транспорту; з 01.10.2014 по 31.03.2016 та з 01.04.2016 по 01.03.2018 перебування на посаді водія автобуса навчально-курсового комбінату.Зазначена довідка видана на основі особистої карточки відділу кадрів форми Т-2, наказів по особовому складу, особових рахунків, шляхових листів (а.с.22).

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи чи праці, необхідної для призначення пенсії у зв`язку з особливими умовами праці №134 від 21.04.2022 виданої Державним унітарним підприємством м. Москва «Мосгортранс» Філіал Західний, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс`на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, протягом повного робочого дня, повного робочого тижня без сумісництва з іншими професіями, у періоди: з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по19.02.1999, з 17.11.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2004 по 12.05.2005, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 02.03.2018 почас видачі зазначеної довідки 21.04.2022.Зазначена довідка видана на основі особистої карточки відділу кадрів форми Т-2, наказів по особовому складу, особових рахунків, шляхових листів (а.с.20-21).

Таким чином записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 25.07.1988 вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_4 (а.с.10-19),довідками виданими Державним унітарним підприємством м. Москва «Мосгортранс» Філіал Західний, №0858 від 07.10.2019 та №134 від 21.04.2022 (а.с.20-22), підтверджується робота позивача в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, протягом повного робочого дня, повного робочого тижня без сумісництва з іншими професіями: з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 17.11.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2004 по 12.05.2005, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 02.03.2018 по 28.04.2022 а також робота позивача в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» з 31.10.2000 по 16.11.2000 на посаді приймальника автобусів; з 01.11.2004 по 30.11.2004 на посаді слюсаря по ремонту автомобілів; з 14.05.2005 по 10.05.2006 з 13.05.2006 по 08.12.2006 з 11.12.2006 по 10.12.2007 з 14.12.2007 по 31.05.2008 з 03.06.2008 по 27.05.2009 з 29.05.2009 по 27.06.2009 з 29.06.2009 по 12.06.2010 з 15.06.2010 по 06.05.2011 з 10.05.2011 по 21.09.2011 з 23.09.2011 по 13.09.2013 з 23.09.2013 по 10.07.2014 на посаді водія підсобного транспорту; з 01.10.2014 по 31.03.2016 та з 01.04.2016 по 01.03.2018 на посаді водія автобуса навчально-курсового комбінату.

Відтак, з урахуванням вище наведених висновків суду про безпідставність не врахування до страхового та спеціального стажу роботи періодів роботи позивача на території російської федерації, з підстав припинення з 01.01.2023 участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992,підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» з 15.02.1995 по 28.04.2022, зокрема до стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів,з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 17.11.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2004 по 12.05.2005, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 02.03.2018 по 28.04.2022 та до загального страхового стажу періодів роботи позивача в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс`на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, приймальника автобусів, слюсаря по ремонту автомобілів, водія підсобного транспорту, водія автобуса навчально-курсового комбінатуз 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по19.02.1999, з 31.10.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 12.05.2005, з 14.05.2005 по 10.05.2006, з 13.05.2006 по 08.12.2006, з 11.12.2006 по 10.12.2007, з 14.12.2007 по 31.05.2008, з 03.06.2008 по 27.05.2009, з 29.05.2009 по 27.06.2009, з 29.06.2009 по 12.06.2010, з 15.06.2010 по 06.05.2011, з 10.05.2011 по 21.09.2011, з 23.09.2011 по 13.09.2013, з 23.09.2013 по 28.04.2022.

Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту «в» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції станом на 20.12.1991) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

У трудовій книжці позивача (запис 4) зазначено про те, що позивач у період з 22.10.1986 по 10.12.1988проходив військову службу (підстава в/к НОМЕР_2 ).

Також згідно записів військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 15.10.1986 позивач 22.10.1986 призваний на військову службу та 10.12.1988 звільнений з військової служби (а.с.31).

Разом з тим, відповідач не ставить під сумнів період проходження позивачем військової служби, а посилається на формальний недолік заповнення трудової книжки позивача, що не може бути підставою для не врахування такого періоду до страхового та пільгового стажу позивача.

Отже, записами трудової книжки та військового квитка підтверджено період проходження військової служби позивачем, а відтак такий період підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №49 від 22.08.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії, що має наслідком його скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 2016 року по 2021 рік, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 цього Закону пільгова пенсія призначається:працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Водночас, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 цього Закону пільгова пенсія призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Також, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення`працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Водночас, відповідно до пункту «з» статті 13 Закону пільгова пенсія призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Аналізуючи зміст вказаних норм, суд звертає увагу на те, що законодавець розмежував право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за певними професіями.

Таким чином, пільговий стаж позивача на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв не відноситься до стажу працівника, зайнятого повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Також, право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Враховуючи те, що пенсійний орган ще не призначав пільгову пенсію за віком ОСОБА_1 та не здійснював нарахування пенсійних виплат, позовна вимога про зобов`язання здійснити призначення пільгової пенсії за віком з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 2016 року по 2021 рік, є передчасною, оскільки відсутній спір в цій частині позовних вимог, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, які полягають у прийнятті рішення № 49 від 22.08.2023 про відмову у призначенні пенсії, оскільки таке рішення прийнято безпідставно, необґрунтовано та непропорційно. Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 49 від 22.08.2023 про відмову у призначенні пенсії належить скасувати як протиправне.

Щодо дотримання умов передбачених пунктом з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, в частині наявності в позивача загального та спеціального страхового стажу, то суд зазначає про те, що суд роблячи висновки про необхідність зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача вищезазначених періодів роботи та періоду проходження строкової військової служби не здійснював їх обрахунок, оскільки такими повноваженнями наділений пенсійний орган.

З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі та обрахунку стажу за її заявою.

У спірному випадку судом зроблено висновок про протиправність прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення №49 від 22.08.2023 про відмову у призначенні пенсії, наслідком чого є його скасування.

Водночас, суд звертає увагу на те, що статтею 58 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

У разі задоволення позову суд, відповідно до пункту 10 частини2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини четвертої статті 245 КАС України).

Таким чином, на переконання суду, що для ефективного відновлення порушених відповідачем прав позивача, слід вийти за межі позовних вимог,визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №49 від 22.08.2023про відмову в призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.08.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахуватидо страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988,періоди його роботи в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» з 15.02.1995 по 28.04.2022, зокрема: до стажу роботи на пільгових умовах період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988,періоди роботи на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 17.11.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2004 по 12.05.2005, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 02.03.2018 по 28.04.2022, та до загального страхового стажу період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988,періодів роботи позивача в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, приймальника автобусів, слюсаря по ремонту автомобілів, водія підсобного транспорту, водія автобуса навчально-курсового комбінату з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по19.02.1999, з 31.10.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 12.05.2005, з 14.05.2005 по 10.05.2006, з 13.05.2006 по 08.12.2006, з 11.12.2006 по 10.12.2007, з 14.12.2007 по 31.05.2008, з 03.06.2008 по 27.05.2009, з 29.05.2009 по 27.06.2009, з 29.06.2009 по 12.06.2010, з 15.06.2010 по 06.05.2011, з 10.05.2011 по 21.09.2011, з 23.09.2011 по 13.09.2013, з 23.09.2013 по 28.04.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи квитанцією №0.0..1 від 19.10.2023 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із даним позовом у розмірі 1073,60 грн (а.с.1).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору у розмірі 536,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №49 від 22.08.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.08.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988, періоди його роботи в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» з 15.02.1995 по 28.04.2022, зокрема: до стажу роботи на пільгових умовах період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988, періоди роботи на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по 19.02.1999, з 17.11.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2004 по 12.05.2005, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 02.03.2018 по 28.04.2022, та до загального страхового стажу період проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 10.12.1988, періодів роботи позивача в філії « 5-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» та філії « 15-й автобусний парк ГУП «Мосгортранс» на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів, приймальника автобусів, слюсаря по ремонту автомобілів, водія підсобного транспорту, водія автобуса навчально-курсового комбінату з 15.02.1995 по 10.08.1995, з 11.11.1995 по 04.04.1996, з 06.05.1996 по 24.07.1996, з 01.02.1997 по 31.07.1997, з 01.08.1997 по 10.09.1997, з 12.11.1997 по 07.04.1998, з 08.04.1998 по 08.06.1998, з 20.08.1998 по19.02.1999, з 31.10.2000 по 10.08.2001, з 11.08.2001 по 10.02.2002, з 11.02.2002 по 28.02.2002, з 06.04.2002 по 25.11.2002, з 26.12.2002 по 10.07.2003, з 11.07.2003 по 10.07.2004, з 11.08.2004 по 12.05.2005, з 14.05.2005 по 10.05.2006, з 13.05.2006 по 08.12.2006, з 11.12.2006 по 10.12.2007, з 14.12.2007 по 31.05.2008, з 03.06.2008 по 27.05.2009, з 29.05.2009 по 27.06.2009, з 29.06.2009 по 12.06.2010, з 15.06.2010 по 06.05.2011, з 10.05.2011 по 21.09.2011, з 23.09.2011 по 13.09.2013, з 23.09.2013 по 28.04.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) частину сплаченої суми судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.