Справа № 620/12100/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/12100/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання та весь стаж роботи в органах прокуратури;

зобов`язати відповідача зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 у стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання у Чернігівському юридичному коледжі 01 рік 10 місяців 27 днів ( з 07.08.1995 по 29.12.1997 та з 21.01.1999 по 23.06.2000) та весь період роботи на посадах в органах прокуратури, що становить 5 років 4 місяці 26 днів з 16.08.2001 ( помічник прокурора Чернігівського району Чернігівської області з 16.08.2001 по 15.07.2003, прокурор відділу відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 15.07.2003 по 20.08.2004, слідчий в особливо важливих справах прокуратури м. Чернігова 20.08.2004 по 12.10.2004, прокурор відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 12.10.2004 по 17.01.2007) з врахуванням періоду роботи на посаді судді 16 років 8 місяців;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 12.09.2023 у розмірі 56 % від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем неправильно визначено стаж роботи позивачки на посаді судді і тому неправильно обраховано розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 %, оскільки до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мало б бути враховано половину строку навчання за денною формою навчання у Чернігівському юридичному коледжі 01 рік 10 місяців 27 днів ( з 07.08.1995 по 29.12.1997 та з 21.01.1999 по 23.06.2000) та весь період роботи на посадах в органах прокуратури, що становить 5 років 4 місяці 26 днів з 16.08.2001 (помічник прокурора Чернігівського району Чернігівської області з 16.08.2001 по 15.07.2003, прокурор відділу відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 15.07.2003 по 20.08.2004, слідчий в особливо важливих справах прокуратури м. Чернігова 20.08.2004 по 12.10.2004, прокурор відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 12.10.2004 по 17.01.2007).

У відзиві відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні та вважає даний позов не обгрунтованим. Відповідач вказує, що стаж роботи позивача на посадах судді складає 16 років 07 місяців 25 днів. Загальний відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання із заробітку складає 50 %.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 13.09.2023 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України « Про судоустрій і статус суддів».

Указом Президента України «Про призначення суддів» № 11/2007 від 12.01.2007 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області (а.с.8-9).

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» № 4322-VI від 12.01.2012 ОСОБА_1 обрано суддею Ріпкинського районного суду Чернігівської області (а.с.11-13).

Наказом Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.01.2012 № 7-ОС ОСОБА_1 вважати такою, що приступила з 12.01.2012 до роботи на посаді судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області. З посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.14).

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 12.09.2023 № 892/о/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» ОСОБА_1 звільнено з посади судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.18-19).

Наказом Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.09.2023 № 32-ОС припинено з 12.09.2023 повноваження судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 у зв`язку задоволенням заяви про відставку (а.с.20).

Наказом Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.09.2023 № 34-ОС відраховано зі штату Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 з 12.09.2023 у зв`язку із задоволенням заяви про відставку (а.с.21).

23.01.2024 позивач звернулась із заявою, у якій просила здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи з фактичного стажу 23 роки 11 місяців 23 дні у розмірі 56 % суддівської винагороди судді, яка працює на відповідній посаді та здійснити їй таку виплату з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.29).

Листом від 20.02.2024 відповідач повідомив, що стаж роботи позивача на посадах судді складає 16 років 07 місяців 25 днів. Загальний відсоток розрахунку щомісячного довічного грошового утримання із заробітку складає 50 %.

Відповідно до записів, що містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с.22-27) та копії листа Національного університету «Чернігівська політехніка» від 19.08.2024 № 509/08-229 (а.с.31) підтверджено, що позивач з 07.08.1995 по 29.12.1997 та з 21.01.1999 по 23.06.2000 навчалася за денною формою у Чернігівському юридичному коледжі; з 16.08.2001 по 17.01.2007 працювала в органах прокуратури (помічник прокурора Чернігівського району Чернігівської області з 16.08.2001 по 15.07.2003, прокурор відділу відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 15.07.2003 по 20.08.2004, слідчий в особливо важливих справах прокуратури м. Чернігова 20.08.2004 по 12.10.2004, прокурор відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 12.10.2004 по 17.01.2007).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У силу вимог статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 4 Закону №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України від 12.07.2018 № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (далі Закон № 2509-VIII) статтю 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Відповідно до частини 2 статті 142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з вимогами частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується.

Відповідно до пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону України «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про прокуратуру», що діяв на час роботи позивача в органах прокуратури, під поняттям «прокурор» слід розуміти, в тому числі, «старші помічники і помічники прокурора».

Також, відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України № 584 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Частиною 5 статті 142 Закону № 1402-VIII передбачено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Зазначене зафіксовано у Положенні Пенсійного фонду України, затверджене постановою КМУ від 23 липня 2014 р. № 280.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (надалі - Порядок № 3-1).

Так, відповідно до пунктів 2, 4 розділу І, пункту 2 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Порядку заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку.

До заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається, зокрема, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді.

Не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні з урахуванням пункту 5 розділу І цього Порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що довічне грошове утримання судді у відставці призначається у розмірі, обчисленому виходячи з суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці, що видана судом, з якого суддя вийшов у відставку і з урахування стажу роботи на посаді судді.

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме такий правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Крім того, слід зазначити, що за правилами частини 1 статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі Закон України № 2453-VI) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону України № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до роз`яснення поняття «прокурор», яке міститься в статті 56 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, під поняттям «прокурор» у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 461, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 501, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2021 року по справі № 369/2234/17 вказав, що оскільки за змістом статті 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься у статті 56 Закону №789-ХІІ, що стосується поняття «слідчий», то його необхідно трактувати за аналогією, та застосовувати положення статті 43 Закону № 2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді.

Також, на час набрання чинності Законом України № 245З-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів»..

Згідно з п. 3-1 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З зазначених правових норм вбачається, що законодавством, яке діяло на момент призначення позивача на посаду судді, передбачалось право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці час роботи на прокурорських посадах, період проходження строкової військової служби, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач з 07.08.1995 по 29.12.1997 та з 21.01.1999 по 23.06.2000 навчалася за денною формою у Чернігівському юридичному коледжі; з 16.08.2001 по 17.01.2007 працювала в органах прокуратури (помічник прокурора Чернігівського району Чернігівської області з 16.08.2001 по 15.07.2003, прокурор відділу відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 15.07.2003 по 20.08.2004, слідчий в особливо важливих справах прокуратури м. Чернігова 20.08.2004 по 12.10.2004, прокурор відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 12.10.2004 по 17.01.2007).

Згідно Рішення Вищої Ради Правосуддя від 12.09.2023 № 892/о/15-23 до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню половина строку навчання за денною формою у Чернігівському юридичному коледжі (із 7 серпня 1995 року по 29 грудня 1997 року та з 21 січня 1999 року по 23 червня 2000 року) 1 рік 10 місяців 27 днів. Станом на дату ухвалення рішення (12 вересня 2023 року) загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку, становить 23 роки 11 місяців 23 дні (а.с.18).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами правомірність спірного рішення, через що його доводи не заслуговують уваги, оскільки спростовуються вищенаведеними нормами закону.

Пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи (а.с.6) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1211,20 грн

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання та стаж роботи в органах прокуратури.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 у стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання у Чернігівському юридичному коледжі 01 рік 10 місяців 27 днів (з 07.08.1995 по 29.12.1997 та з 21.01.1999 по 23.06.2000) та весь період роботи на посадах в органах прокуратури, що становить 05 років 04 місяці 26 днів з 16.08.2001 (помічник прокурора Чернігівського району Чернігівської області з 16.08.2001 по 15.07.2003, прокурор відділу відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 15.07.2003 по 20.08.2004, слідчий в особливо важливих справах прокуратури м. Чернігова 20.08.2004 по 12.10.2004, прокурор відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернігівської області з 12.10.2004 по 17.01.2007) з врахуванням періоду роботи на посаді судді 16 років 08 місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 12.09.2023 у розмірі 56 % від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, яка працює на відповідній посаді та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005, .

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2024 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА