Справа № 520/37462/23
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у задоволенні відводу судді

01 листопада 2024 року Справа № 520/37462/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В., розглянувши в приміщенні суду у м. Харкові в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді подану під час розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень у порядку ст. 383 КАС України, в адміністративній справі № 520/37462/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування розпорядження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 у справі №520/37462/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування розпорядження задоволено. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №39 від 05.12.2023 в частині обмеження пенсії ОСОБА_1 на рівні 79990,40 грн. Рішення суду набрало законної сили.

30.09.2024 через систему "Електронний суд" позивачем надіслано заяву про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі № 520/37462/23, яким скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №39 від 05.12.2023 в частині обмеження пенсії позивача на рівні 79990,40 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку ст. 383 КАС України, по цій адміністративній справі, призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Зобов`язано відповідача надати до суду інформацію щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №520/37462/23, в разі здійснення перерахунку пенсії та виконання судового рішення - надати підтверджуючі документи (перерахунки пенсії, довідки пенсійного органу тощо).

На виконання ухвали суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надіслано пояснення щодо виконання судового рішення.

31.10.2024 позивач через систему "Електронний суд" надіслав заяву про відвід судді від розгляду справи за заявою в порядку статті 383 КАС України у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя повинен додержуватися присяги. Суддя серед іншого зобов`язаний:1) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства;2) дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів;4) виявляти повагу до учасників процесу;6) виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення). В порушення вимог діючого законодавства України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заява в порядку ст. 383 КАС України у справі №520/37462/23 перебуває в Харківському окружному адміністративному суді з 30 вересня 2024 року без ухвалення законного рішення у справі, тобто умисно суддею Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В. створена судова тяганина, чим порушені права позивача.

Ухвалою судді Шевченка О.В. від 01.11.2024 дану адміністративну справу передано у порядку ст. 31 КАС України для вирішення питання про відвід судді.

Шляхом автоматичного розподілу 01.11.2024 заяву про відвід судді Шевченка О.В передано на вирішення судді Пасечнік О.В.

За приписами ч. 8 та ч. 11 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді Шевченка О.В., дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Зі змісту заявленого відводу вбачається, що за твердженням позивача заява в порядку ст. 383 КАС України у справі №520/37462/23 перебуває в Харківському окружному адміністративному суді з 30.09.2024 без ухвалення законного рішення у справі, тобто умисно суддею Харківського окружного адміністративного суду Шевченком О.В. створена судова тяганина, чим порушені права позивача.

Такі дії судді Шевченка О.В., на думку заявника, свідчать про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 КАС України, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 вказаної статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд звертає увагу, що зі змісту доводів, які наведені у заяві про відвід судді Шевченка О.В. вбачається, що дана заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, суд зазначає, що з 2017 року по сьогоднішній день кількість суддів Харківського окружного адміністративного суду, які здійснюють правосуддя та щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, у т.ч. по догляду за дитиною) зменшилася.

Разом з цим, кількість справ з середнього показника у 15 тис. на рік (2017 - 2022 роки) збільшилась до більш ніж 30 тис. справ за 10 місяців 2024 року, тобто більше ніж у 2,5 рази.

Також, військовий стан в країні, робота суддів, складу та апарату суду у зоні бойових дій; наявність протягом робочого дня довготривалих повітряних тривог; ракетні обстріли та бомбардування м. Харкова призводять до скорочення часу для розгляду справ та виникнення надмірного навантаження на кожного окремого суддю, що ускладнює можливість своєчасного розгляду справ у строки, передбачені КАС України, незалежно від їх складності.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3237/0/15-20 від 24.11.2020 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді суддів України застосовувати показники середньої тривалості розгляду судових справ при ухваленні рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Зі змісту додатку до вказаного рішення убачається, що рекомендований середній час розгляду справ і матеріалів адміністративним судом становить 597 хв. (9 год. 57 хв.), окремих процесуальних питань - 179 хв. (2 год. 59 хв).

Із наведеного розрахунку убачається, що дотримання засад своєчасності розгляду справи не може не корелювати із кількістю справ у провадженні судді, при цьому, виходячи із розрахункового часу, визначеного Вищою радою правосуддя, кількість розглянутих справ суддею значно перевищує рекомендовані норми, навіть без урахування щорічної відпустки та тимчасової втрати працездатності.

Ураховуючи вказане, зазначені у заяві заявника обставини не можуть бути приводом для сумнівів учасників справи у неупередженості або об`єктивності судді.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності або безсторонності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17.

Також, вирішуючи питання по суті заяви, суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Харківського окружного адміністративного суду Шевченка О.В., у вирішенні даної адміністративної справи, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про відвід судді у справі № 520/37462/23 за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку ст. 383 КАС України, по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування розпорядження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складений та підписаний 01.11.2024.

Суддя О.В. Пасечнік