Справа № 380/7000/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 рокусправа № 380/7000/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) (далі - Відповідач), в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо в нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткові винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Зобов?язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду встановлену постановою Кабінетом Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , на даний час проходить військову службу на посаді водія взводу забезпечення навчального процесу батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2022 №184, позивач з 16.07.2022 вибув у відрядження до оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою підтримання постійного рівня готовності підрозділів РВіА, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск до окремого розпорядження. Згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.07.2022 №101, позивача залучено до воєнних (бойових) дій у складі сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в умовах збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань. Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18.12.2022 №253, позивач вибув з сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у військову частину НОМЕР_1 . Крім цього, у довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.06.2023 №60, зазначено, що позивач в період з 16.07.2022 по 16.11.2022 брав участь у вказаних заходах, перебуваючи у Сумській області, Великописарівському районі, с. Іванівка. Стверджує, що не отримував належну йому в повному обсязі додаткову винагороду встановлену постановою Кабінетом Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022, у зв`язку із чим неодноразово звертався з рапортом до командування ВЧ НОМЕР_1 , проте відповіді не отримав.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 в період з 16.07.2022 по 16.11.2022 був відряджений до оперативно-тактичного угрупування «Суми» з метою підтримання постійного рівня готовності підрозділів РВіА. Позивачу виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000,0 грн. Стверджує, що з Оперативного тактичного управління „СУМИ жодних підтверджуючих документів безпосередньої участі ОСОБА_1 не надходило. Для здійснення донарахування додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі необхідно підтверджуючі документи з військової частини до якої він був відряджений. Враховуючи наведене, відсутні докази безпосередньої участі позивача в бойових діях. Відповідно бездіяльності з боку військової частини НОМЕР_1 не було.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою від 05.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 у період з 11.03.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2022 №184, позивач з 16.07.2022 вибув у відрядження до оперативно-тактичного угрупування «Суми» з метою підтримання постійного рівня готовності підрозділів РВіА, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск до окремого розпорядження.

Згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.07.2022 №101, позивача залучено до воєнних (бойових) дій у складі сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в умовах збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 18.12.2022 №253, позивач вибув з сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у військову частину НОМЕР_1 .

У довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.06.2023 №60, зазначено, що позивач в період з 16.07.2022 по 16.11.2022 брав участь у вказаних заходах, перебуваючи у Сумській області, Великописарівському районі, с. Іванівка. Підстава: бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск; наказ командира оперативно тактичного угрупування «Суми» №253 від 18.12.2022, накази командира військової частини НОМЕР_1 № 184 від 16.07.2022, № 309 від 18.11.2022.

До матеріалів справи долучені копії рапортів позивача про виплату йому додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 16.07.2022 по 16.11.2022. У позові зазначено про неотримання відповіді на ці рапорти.

Не погодившись із невиплатою додаткової винагороди, позивач звернувся до суду.

Необхідно відмітити, що спірним у межах правовідносин, що розглядаються є не виплата позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн за період перебування позивача у відряджені до Оперативного тактичного угрупування "СУМИ".

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі суд застосовує наступні правові норми. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (надалі Постанова № 168) (у редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), встановлювалось, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд зауважує, що наказом командира оперативно-тактичного угрупування «Суми» від 19.07.2022 №101, позивача залучено до воєнних (бойових) дій у складі сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в умовах збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.

Також факт безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підтверджений довідкою від 12.06.2023 №60, виданою командиром ВЧ НОМЕР_1 на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск; наказ командира оперативно тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №253 від 18.12.2022, накази командира військової частини НОМЕР_1 № 184 від 16.07.2022, № 309 від 18.11.2022.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях, передбачених п. 2 Розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, із наступних підстав (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт (донесення) командира підрозділу).

Наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, шляхом доповнення Порядку новим розділом № XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Ці зміни вступили у дію з 01.02.2023, а спірні правовідносини стосуються періоду з 16.07.2022 по 16.11.2022 .

Також суд зауважує, що відповідно до пункту 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Тобто, позивач виконуючи бойові завдання у складі сил та засобів оперативного тактичного угрупування "СУМИ" залишався на грошовому забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Крім того відповідач не ставить під сумнів оригінальність поданих позивачем документів, у тому числі довідку військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2023 №60 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, яка містить посилання на підстави видачі такої довідки, а саме бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск, наказ командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 18.12.2022 №253 та накази командира військової частини НОМЕР_1 №184 від 16.07.2022 та №309 від 18.11.2022.

Відтак позивач підтвердив належними доказами факт залучення позивача у період з 16.07.2022 по 16.11.2022 для ведення бойових дій.

Враховуючи наведене та норми постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивач має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,0 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) в повному обсязі додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінетом Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна