Справа № 280/2791/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2791/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року в адміністративній справі №280/2791/24 (головуючий суддя першої інстанції - Конишева О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.03.2024 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Запорізькій області, ДПС України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області, оформлене листом від 12.01.2024 року №1094/6/08-01-07-14-04, яким відмовлено у застосуванні положень пп.69.28 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ»;

- визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду скарги ДПС України від 15.03.2024 року №7437/6/99-00-06-03-03-06, яким рішення ГУ ДПС у Запорізькій області, оформлене листом від 12.01.2024 року №1094/6/08-01-07-14-04 залишене без змін.

В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок оголошення воєнного стану в Україні та тимчасової окупації м.Пологи Пологівського району Запорізької області, позивач під час евакуації не зміг вивезти на території, підконтрольні державній владі України, більшість своїх баз даних на паперових носіях, в тому числі первинні документи бухгалтерського обліку, фінансової і податкової звітності, а також втратив доступ до більшості електронних (цифрових) баз даних. Разом з тим, вважає твердження відповідачів про неможливість узагальнити перелік документів бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності позивача, які неможливо було вивезти у повному обсязі з території тимчасово окупованої рф, а також визначити відповідні податкові (звітні) періоди за наявними окремими первинними документами за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року, такими, що є необґрунтованими та безпідставними.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 12.01.2024 року №1094/6/08-01-07-14-04.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки у зв`язку з частковим відновленням первинних документів, підприємством не подано чіткого переліку документів, які неможливо було вивезти з тимчасово окупованої рф території, як це передбачено нормами підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Вважає, що позивачу правомірно відмовлено в застосуванні вимог підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу та правомірно залишено скаргу без задоволення, у зв`язку з ненаданням позивачем узагальненого переліку документів та неможливістю визначити податкові (звітні) періоди, за які неможливо вивезти документи бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності ТОВ «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» є суб`єктом господарювання (ЄДРПОУ №33561148), основним видом діяльності є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код 46.21). Позивач перебуває на податковому обліку в органах ДПС України, є платником податку на додану вартість (ІПН 59).

Відповідачі - Головне управління ДПС у Запорізькій області та ДПС України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач до 18.05.2022 року мав зареєстроване місцезнаходження за адресою: вул.Чкалова,38, м.Пологи, Пологівський р-н, Запорізька обл., а управлінські функції та виробнича діяльність до 28.02.2022 року здійснювались позивачем за адресою: вул.Ломоносова, буд.36, м.Пологи, Пологівський р-н, Запорізька область.

Офісні приміщення за вищезазначеними адресами орендуються позивачем у ТОВ «Сонячне насіння плюс» та ПАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» відповідно до договорів оренди частини нерухомого майна.

18.05.2022 року позивач зареєстрував своє місцезнаходження за адресою пров.Туристський, буд.5, м.Запоріжжя, Запорізька обл., 69032.

Позивач 13.12.2023 року листом вих.№35 звернувся до ГУ ДПС у Запорізькій області (вх. ГУ ДПС від 05.01.2024 року №30/7), в якому подав «Повідомлення про неможливість вивезення первинних документів» та повідомив, що в орендованих згідно з договором оренди нерухомого майна від 31.12.2020 року №3112/2020, укладеного з TOB «Сонячне насіння плюс», нежитлових приміщеннях за адресою: вул.Чкалова,38, м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область, які використовував у своїй господарській діяльності, зберігались первинні документи з підтвердження проведених ним господарських операцій. Інформацію про об`єкт оподаткування відображено у повідомленні 20-ОПП, поданому до контролюючого органу.

Також, на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 24.11.2023 року №1803/20, укладеного з ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», управлінські функції та виробнича діяльність TOB «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» здійснювалася за адресою: вул. Ломоновсова, буд.36, м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область. Інформацію про об`єкт оподаткування відображено у повідомленні 20-ОПП, поданому до контролюючого органу.

На підтвердження факту зберігання первинних документів у вказаному приміщенні м.Пологи позивач надав контролюючому органу документи:

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно TOB «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» станом 01.04.2021 року;

- договір оренди нерухомого майна від 31.12.2020 року №3112/2020, укладеного з TOB «Сонячне насіння плюс»;

- договір оренди нежитлового приміщення від 24.11.2023 року №1803/20, укладеного з ПрАТ «Пологівський ОЕЗ»;

- заяви TOB «Сонячне насіння плюс» від 02.09.2022 року №02/09/22-1 про вчинення кримінального правопорушення;

- заяви ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» від 29.04.2022 року про вчинення кримінального правопорушення;

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000051 від 02.05.2022 року;

- повідомлень за формою 20-ОПП від 03.09.2020 та від 14.02.2021.

Рішенням (листом) ГУ ДПС у Запорізькій області №1094/6/08-01-07-14-04 від 12.01.2024 року про результати розгляду «Повідомлення про неможливість вивезення первинних документів» позивачу відмовлено у застосуванні спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпунктом 69.28 пункту 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, у зв`язку з не дотриманням зазначених вимог Податкового кодексу.

Зокрема зазначено, що у повідомленні за період з 2015 року по 28.02.2022 року, а окремі документи за період з 2005 року по 28.02.2022 року, неможливо вивезти з тимчасово окупованої рфедерацією території м.Пологи Пологівського району на підконтрольну державній владі України територію. Також зазначено, що втрачені документи частково відновленні за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року, а саме: договори, контракти, банківські документи, акти виконаних робіт по отриманню робіт-послуг, акти виконаних робіт наданих послуг по переробці продукції, послуги з рафінації олії, послуг з грануляції шроту, акти виконаних робіт по навантаженню та зберіганню продукції, акти виконаних робіт наданих послуг по перевезенню автомобільним транспортом та залізничним транспортом давальницької продукції, видаткові накладні по насінню соняшника та бобів сої, товарно-транспортні накладні, квитанції про приймання до переробки олійного насіння, листи, акти приймання-передачі сировини.

Зазначена інформація не дає можливості узагальнити перелік документів та визначити податкові (звітні) періоди, за які неможливо вивезти документи бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності Товариства з тимчасово окупованої російською федерацією території м. Пологи.

Не погодившись із вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до ДПС України зі скаргою на рішення ГУ ДПС у Запорізькій області.

Рішенням про результати розгляду скарги від 15.03.2024 року ДПС України залишило без змін рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №1094/6/08-01-07-14-04 від 12.01.2024 року, а скаргу без задоволення.

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що згідно з даними ІКС ДПС відповідно до повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням за формою 20-ОПП, TOB «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» використовуються/використовувались наступні приміщення (будівлі):

- кабінет, розташований за адресою: вул.Чкалова,38, м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область з 03.09.2020 року;

- кабінет, розташований за адресою: вул.Ломоновсова, буд.36, м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область з 14.02.2021 року;

- кабінет, розташований за адресою: провулок Туристський, буд.5, Вознесенівський район, м.Запоріжжя, Запорізька область з 30.05.2022 року;

- склад, розташований за адресою: вул.Чкалова, буд.63а, м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область з 03.04.2020 року.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004 (далі по тексту - Наказ №309), яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, вся територія Пологівської міської територіальної громади з 03.03.2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000051 від 02.05.2022 року, доданому TOB «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» до повідомлення, наявна інформація про вчинення кримінального правопорушення представниками підрозділів збройних сил рф на території ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», розміщеного за адресою: вул.Ломоносова, 3-а, м.Пологи, Запорізької області.

Водночас, TOB «САНОІЛ- ТРЕЙДІНГ» у повідомленні зазначає, що первинні документи зберігалися за адресою: вул.Чкалова, 38, м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область.

Також, у повідомленні зазначено, що за період з 2015 року по 28.02.2022 року, а окремі документи за період з 2005 рок по 28.02.2022 року, неможливо вивезти з тимчасово окупованої російською федерацією території м.Пологи, Пологівського району на підконтрольну державній владі Україні територію. В повідомленні зазначено, що втрачені документи частково відновленні за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року, а саме: договори, контракти, банківські документи, акти виконаних робіт по отриманню робіт-послуг, акти виконаних робіт наданих послуг; по переробці продукції, послуги з рафінації олії, послуг з грануляції шроту, акти виконаних робіт по навантаженню та зберіганню продукції, акти виконаних робіт наданих послуг по перевезенню автомобільним транспортом та залізничним транспортом давальницької продукції , видаткові накладні по насінню соняшника та бобів сої, товарно-транспортні накладні, квитанції про приймання до переробки олійного насіння, листи, акти приймання-передачі сировини.

Таким чином, повідомлення подано про неможливість вивезення первинних документів, в якому йдеться про часткове відновлення втрачених документів. Інформація щодо втрачених документів із зазначенням обставин такої втрати, як визначено у підпункті 69.28 пункту 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Кодексу, у контролюючого органу відсутня, що не дає можливості узагальнити перелік документів бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності, які неможливо вивезти з території, тимчасово окупованої російською федерацією.

Не погодившись з рішенням податкового органу, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами ПК України.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану» від 01 квітня 2021 року №2173-IX внесені зміни до податкового законодавства, що встановлюють спеціальні правила підтвердження даних податкової звітності для платників податків, які провадили свою діяльність на територіях, де ведуться/велися бойові дії, і на тимчасово окупованих територіях, та не можуть пред`явити первинні документи (далі - спеціальні правила). Такі спеціальні правила діють з 16 квітня 2022 року та мають наступне формулювання.

Підпунктом 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що до платників податків/податкових агентів, які провадили діяльність на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, і не можуть пред`явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, як виняток із положень статті 44 ПК України застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підставами неможливості пред`явлення первинних документів є втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів або знаходження їх на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, у разі якщо їх неможливо вивезти або їх вивезення пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв`язку з адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків/податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв`язку з придбанням цінних паперів/корпоративних прав) та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від`ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами/корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від`ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями рф, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до підпунктів 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Втрата документів, що не пов`язана з проведенням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями рф, бойових дій, не надає права платнику податків застосовувати положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Обов`язок доведення відсутності підстав для застосування положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України покладається на контролюючий орган. Платник податків, який безпідставно застосував положення підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, вважається таким, що ухиляється від сплати податків, та несе відповідальність, передбачену ПК України та іншими законами України.

У разі відмови у застосуванні положень підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України контролюючий орган не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків видає вмотивоване рішення із зазначенням підстави та доказів такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддавати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків/податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

Згідно рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 12.01.2024 року №1094/6/08-01-07-14-04 позивачу відмовлено у застосуванні підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України у зв`язку із неможливістю узагальнити перелік документів бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності, які неможливо вивезти з території, тимчасово окупованої російською федерацією через зазначення позивачем у Повідомленні про відновлення частини втрачених первинних документів бухгалтерського обліку за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року та відсутність у контролюючого органу інформації щодо втрачених документів із зазначенням обставин такої втрати, як визначено у підпункті 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ.

З цього приводу суд першої інстанції обґрунтовано визначив наступне.

Як зазначалося в повідомленні, позивач не має можливості вивезти з окупованої російською федерацією території переважну більшість первинних документів за період з 2005 року по 28.02.2022 року і, лише деякі з таких документів, за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року є у нього в наявності.

Позивач не має можливості навести детальний перелік та/або реквізити первинних документів, які неможливо вивезти з території, тимчасово окупованої російською федерацією, через відсутність доступу до них. У повідомленні зазначений загальний перелік документів за період з року створення (державної реєстрації) позивача по останній день здійснення ним у 2022 році господарської (виробничої) діяльності на території м.Пологи Пологівського району Запорізької області.

Згідно із підпунктом 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період.

Підпунктами 19.18.1 - 49.18.7 пункту 49.18 статті 49 ПК України визначається, що базовий звітний (податковий) період може дорівнювати календарному місяцю, календарному кварталу, календарному півріччю та календарному року.

Позивач є платником податку на прибуток підприємств за базовою (основною) ставкою та платником податку на додану вартість.

Згідно із пунктом 137.4 статті 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Відповідно до пункту 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом (для податку на додану вартість) є один календарний місяць.

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація (для податку на додану вартість) подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи, що податкові декларації з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість розраховуються за наростаючим підсумком в межах відповідного звітного періоду, наявність лише частини первинних документів бухгалтерського обліку за ці періоди, не надасть змогу платнику податків підтвердити усі дані, включені ним до зазначених податкових декларацій.

Зазначення позивачем переліку частини вивезених з тимчасово окупованої території м. Пологи первинних документів бухгалтерського обліку за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року та їх реквізитів, та навіть надання копій цих документів, не дасть змогу визначити перелік та реквізити тієї частини первинних документів бухгалтерського обліку, дані яких стали підставою формування податкової звітності у зазначені податкові періоди, але залишилися на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

За таких умов, факт наявності у позивача деяких первинних документів за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року та неможливість вивезення іншої частини таких документів з тимчасово окупованої території України, жодним чином не змінює ані загальний перелік документів, ані податкові періоди, зазначені в повідомленні.

В той же час, зазначаючи про неможливість узагальнити перелік документів бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності позивача, які неможливо вивезти з території, окупованої російською федерацією, відповідачі не обґрунтували та не надали доказів того, яким чином наявність у позивача деяких (а не всіх) первинних документів бухгалтерського обліку за період з 01.09.2021 року по 31.01.2022 року (при неможливості вивезення ним переважної більшості первинних документів за період з 2005 року по 28.02.2022 року), не надають їм можливості узагальнити перелік документів та визначити податкові (звітні) періоди, за які неможливо вивезти документи бухгалтерського обліку, фінансової та податкової звітності позивача з тимчасово окупованої російською федерацією території м. Пологи.

Таким чином, аналізуючи доводи відповідача, які стали підставою для відмови позивачу у застосуванні до нього спеціальних правил для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачених підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суд першої інстанції правильно зазначив, що належного обґрунтування підстав відмови позивачу у застосуванні до нього спеціальних правил, визначених в ПК України в спірному рішенні, відповідач не вказав, доказів на підтвердження своїх доводів до суду не надав.

За таких умов, рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області є протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, у зв`язку із чим підлягали скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняте ДПС України рішення за результатами розгляду скарги не є юридично значимим для позивача, оскільки таке рішення не створює жодних правових наслідків для позивача, немає безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року в адміністративній справі №280/2791/24 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року в адміністративній справі №280/2791/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко