Справа № 380/19531/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

28 жовтня 2024 рокусправа №380/19531/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження питання про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування листа-відповіді, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Буської міської ради Золочівського району Львівської області щодо проведення неналежної, неповної, формальної перевірки за зверненням ОСОБА_1 від 19.04.2023, чим грубо порушено ст. 18 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправним та скасувати лист-відповідь Буської міської ради Золочівського району Львівської області від 29.07.2024 №1654;

- зобов`язати Буську міську раду Золочівського району Львівської області повторно провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 від 19.04.2023 за обов`язкової участі ОСОБА_1 в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19.04.2023 звертався до відповідача із заявою, у якій просив провести перевірку відповідності розмірам 0,21 га земельної ділянки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , що вказані в Державному акті на право приватної власності (Серія ЛВ6079), з проханням повідомити дату та час завчасно. Отримавши повідомлення від відповідача про дату розгляду заяви, повідомив, що не може прибути та просив перенести розгляд заяви. Однак відповідач розглянув його заяву за його відсутності. Звертає увагу суду, що з приводу цього 18.10.2023 Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/14211/23 було винесено рішення, яким зобов`язано Буську міську раду Золочівського району Львівської області повторно розглянути заяву позивача з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» за участі позивача. Втім, всупереч рішенню, перевірку вкотре проведено без його участі.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження в частині позовних вимог, суд зазначає наступне.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом другим частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а.

Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі №380/14211/23 визнано протиправними дії Буської міської ради Золочівського району Львівської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2023 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та зобов`язано Буську міську раду Золочівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2023 з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» за участі ОСОБА_1 .

До відзиву на позовну заяву відповідач долучає докази повідомлення позивача про дату розгляду його заяви від 19.04.2023 та лист-відповідь від 30.11.2023 №2419, з якого вбачається, що розгляд заяви позивача від 19.04.2023 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі №380/14211/23 проведено за його відсутності у зв`язку з неявкою.

Позивач, в свою чергу, наголошує на тому, що жодних повідомлень не отримував, та, серед іншого, заявляє вимоги щодо визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача щодо проведення неналежної, неповної, формальної перевірки за звернення ОСОБА_1 від 19.04.2023, чим грубо порушено ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», та зобов`язання відповідача провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 від 19.04.2023 за обов`язкової участі ОСОБА_1 в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області.

Відтак, з наведеного висновується, що позивач заявляє вимоги, аналогічні тим, що розглядались у межах справи №380/14211/23, а підставою позову, фактично, слугує його незгода з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі №380/14211/23.

Отже, позовні вимоги в цій частині фактично спрямовані на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі №380/14211/23.

Проте ці спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Статтею 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд зазначає, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача щодо проведення неналежної, неповної, формальної перевірки за звернення ОСОБА_1 від 19.04.2023, чим грубо порушено ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», та зобов`язання відповідача провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 від 19.04.2023 за обов`язкової участі ОСОБА_1 в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області фактично спрямовані на виконання рішення суду від 18.10.2023 у справі №380/14211/23 та можуть бути заявлені відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження дій рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Оскільки позивач не сплачував судового збору за подання таких позовних вимог, то підстави для розподілу судового збору відсутні.

Докази понесення сторонами у справі інших судових витрат відсутні, а тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 238, 239, 255, 293, 295 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування листа-відповіді, зобов`язання вчинити дії закрити в частині позовних вимог про визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача щодо проведення неналежної, неповної, формальної перевірки за звернення ОСОБА_1 від 19.04.2023, чим грубо порушено ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», та зобов`язання відповідача провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 від 19.04.2023 за обов`язкової участі ОСОБА_1 в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України.

СуддяСидор Наталія Теодозіївна