Справа № 320/1966/24
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року Київ Справа №320/1966/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України , в якому просить суд:

1. Визнати дії відповідача щодо прийняття на виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн по другій черзі заборгованості та бездіяльність відповідача щодо невиконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн протиправними.

2.Зобов`язати Державну казначейську службу України негайно прийняти на виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн в порядку єдиної загальної хронологічної черговості надходження виконавчих документів з 12.04.2023 року.

3. Зобов`язати Державну казначейську службу України негайно виконати виконавчий лист Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн. шляхом її перерахування на його рахунок.

4. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 у справі №640/4670/22 стягнуто на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду в розмірі 171273,73 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні 73 коп.) за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, . 21.02.2023 Київським окружним адміністративним судом, на виконання рішення суду від 26.08.2022 у справі № 640/4670/22 21 був виданий виконавчий лист. 12.04.2023 позивачем до Державної казначейської служби України, на виконання вище зазначеного рішення суду, направлена заява з додатками, про виконання рішення суду. На звернення позивача, відповідач листом від 14.07.2023 за №5-11-11/12698 повідомив про відсутність на даний час грошових коштів необхідних для виконання рішення суду та про те, що у них існують перша, друга та третя черги погашення заборгованості, що порушує його права стягувача на отримання грошових коштів, визначених судовим рішенням, тому звернувся з даним позовом до суду

Також зазначив, що не проведення виконавчих дій завдало йому моральної шкоди, яка полягає в тому, що виконавши свої службові обов`язки він не зміг отримати за це відповідну винагороду, в нього виникли душевні хвилювання, він повинен був обмежувати себе матеріально та був позбавлений можливості пройти лікування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження у справі, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач правом надання відзиву не скористався.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 у справі №640/4670/22 стягнуто на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду в розмірі 171273,73 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні 73 коп.) за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ).

21.02.2023 Київським окружним адміністративним судом, на виконання рішення суду від 26.08.2022 у справі №640/4670/22 21 був виданий виконавчий лист.

12.04.2023 позивачем до Державної казначейської служби України, на виконання вище зазначеного рішення суду, направлена заява з додатками, про виконання рішення суду.

Також позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою від 29.06.2023 (зареєстрована 29.06.2023 за вх. С-11-1928) про виконання рішення суду у справі №640/4670/22.

На звернення позивача, відповідач листом від 14.07.2023 за №5-11-11/12698 повідомив, що оригінал виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на Вашу користь невиплаченої суддівської винагороди у розмірі 171273,73 грн прийнято Казначейством до виконання 12.04.2023 (вх. № С-11-1061) разом з заявою. Казначейством відповідно до Порядку № 845, вживались заходи щодо виконання виконавчого листа по справі № 640/4670/22. Зазначений виконавчий лист не виконано за рахунок коштів, які передбачені за бюджетною програмою КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" (далі - Програма 0501150) у зв`язку із недостатністю коштів. У зв`язку із неможливістю виконати виконавчий лист по справі № 640/4670/22 протягом двох місяців з рахунків боржника - Державної судової адміністрації України, яка є головним розпорядником коштів за Програмою 0501150, Казначейством зазначений виконавчий лист взято на облік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" (далі - Програма 3504040) відповідно до пункту 33 Порядку № 845. Таким чином, у Казначействі на обліку за Програмою 3504040 з 12.04.2023 по другій черзі заборгованості перебуває виконавчий лист Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на Вашу користь невиплаченої суддівської винагороди у розмірі 171273,73 гривні.

На сьогодні у Казначействі за Програмою обліковується невиконаних виконавчих документів на загальну суму 133,33 млн грн, які відносяться до першої черги погашення заборгованості та 363,72 млн грн, які відносяться до другої черги погашення заборгованості.

Зазначено, що Казначейство, станом на сьогодні, здійснює заходи щодо виконання рішень суду за Програмою по першій черзі заборгованості. Отже, питання щодо виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22, який відноситься до другої черги погашення заборгованості, розглянеться Казначейством за рахунок Програми 3504040 після повного погашення заборгованості за виконавчими документами, які відносяться до першої черги та з урахуванням черговості надходження виконавчого листа по справі № 640/4670/22.

Також повідомлено, що у разі встановлення Державній судовій адміністрації України відповідних бюджетних асигнувань за Програмою 0501150, Казначейство здійснить заходи, спрямовані на безспірне списання коштів за виконавчим листом по справі № 640/4670/22 з рахунків боржника.

Вважаючи, що діями відповідача порушено його права стягувача на отримання грошових коштів, визначених судовим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття на виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі №640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн по другій черзі заборгованості про взяття на облік, виконавчого листа за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою", то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Частиною 2 ст. 3 вказаного Закону визначено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Відповідач, в обґрунтування своєї позиції щодо взяття на облік виконавчого листа за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою", посилається на п. 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45).

Відповідно до п. 33 вказаного Порядку у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Норми цього пункту не застосовуються до безспірного списання з боржника за видатками, які фінансуються з місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України, та у разі, коли стягувачами є особи, визначені у частині другій статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Отже посилання відповідача на положення п. 33 вищевказаного Порядку не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що вони не можуть бути застосовані в силу ч. 2 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Крім того, суд звертає увагу, що під час розгляду справи № 640/4670/22 судом досліджувалось питання щодо стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача недоотриманої суддівської винагороди шляхом безспірного списання коштів, зокрема у виконавчому листі чітко зазначено, що стягнення має відбуватись з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

У матеріалах справи відсутні докази, щодо встановлення судом зміни способу або порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/4670/22.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що дії Державної казначейської служби України про взяття на облік, виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду № 640/4670/22, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" є протиправними, а отже позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття на виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн по другій черзі заборгованості підлягає задоволенню, шляхом визнання протиправними дії Державної казначейської служби України про взяття на облік, виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду №640/4670/22, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" по другій черзі заборгованості.

За таких обставин, порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання проводити виконання вищевказаного виконавчого листа згідно з порядком та у спосіб, що встановлені судом у резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 у справі №640/4670/22 шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду в розмірі 171273,73 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні 73 коп.) за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів, при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ), облікувавши виконавчий лист за такою бюджетною програмою з дати його надходження на виконання.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Правовими положеннями частини 1 статті 2 Закону України від 05.06.2012 №4901-VІ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - Закон №4901-VI) встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Частиною 1 статті 3 Закону №4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону №4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку № 845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Правовими нормами пунктів 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32 Порядку №845 визначено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Для здійснення безспірного списання коштів орган Казначейства відображає в обліку відповідні бюджетні зобов`язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного боржника.

Орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про не проведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Якщо у боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.

На період виконання вимоги орган Казначейства здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, лише за платежами, зазначеними в пункті 25 цього Порядку.

Орган Казначейства забезпечує облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.

Безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань (надходження коштів на рахунок) на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.

В свою чергу, пунктом 33 Порядку №845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником або інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

Відповідно до пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Пунктом 49 Порядку № 845 визначено, що у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Міністерству фінансів України пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Тобто, при виконанні рішень суду, за якими боржником є державний орган, Державна казначейська служба України обмежена відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У такому аспекті, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, потрібно з`ясувати, чи вчинило Казначейство, у межах своїх повноважень, усі залежні від нього дії спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.

У спірних правовідносинах позивач наголошує на протиправній бездіяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо не перерахування коштів за виконавчим листом по справі №640/4670/22 протягом тримісячного строку, з дня його надходження.

Суд зазначає, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Так, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню. Разом з цим, у контексті встановлених у цій справі обставин, необхідно зауважити, що сам факт невиплати позивачу коштів протягом трьох місяців (від дати подання необхідних документів) за судовим рішенням, боржником за яким є державний орган, без з`ясування усіх обставин, які зумовили таку ситуацію, не є достатньою підставою вважати, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 820/287/18, від 06 листопада 2019 року у справі №803/1449/16.

Суд зазначає, що з огляду на положення пунктів 3 та 47 Порядку №845 безспірне списання коштів державного бюджету та як наслідок виплата стягувачу грошових коштів на підставі виконавчого листа здійснюється у порядку черговості надходження виконавчого документа, а також за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів, тобто в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду викладеними у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 320/1376/19, від 11 лютого 2020 року у справі № 826/10629/16.

Відтак, враховуючи обставини даної справи суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України у тривалому невиконанні виконавчого документа, відсутні, у зв`язку з тим, що недотримання трьохмісячного строку було пов`язано з черговістю виконання виконавчих документів, залежно від дати їх надходження, та з недостатністю відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів за цим виконавчим листом.

Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.02.2020 року у справі № 826/17656/16, постанові від 30.04.2020 року у справі №804/2076/17.

З огляну на зазначене, заявлені позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про негайне виконання виконавчого листа, оскільки вони є похідними від вимоги про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду по справі № 640/4670/22 та як зазначено вище порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання проводити виконання вищевказаного виконавчого листа згідно з порядком та у спосіб, що встановлені судом у резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 у справі №640/4670/22 шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду в розмірі 171273,73 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні 73 коп.) за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ), облікувавши виконавчий лист за такою бюджетною програмою з дати його надходження на виконання.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пунктах 2, 4 вказаної постанови зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що подає відповідний позов.

Крім того, за правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України закріплено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини другої ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини першої ст. 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової чи службової особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на вказане вбачається, що суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Однак, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю безпосередньо відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених частиною другою статті 23 ЦК України.

При цьому, суд зазначає, що сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 804/6922/16.

Крім того, згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі "Гольм проти Швеції", від 29.11.1996 у справі "Саундерс проти Сполученого Королівства", від 25.07.2001 у справі "Перна проти Італії", від 13.07.2006 у справі "Сілін проти України" визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Отже, суд, на підставі оцінених доказів сукупно, системного аналізу законодавства України, оцінюючи твердження позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", то підстави для його розподілу відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Державної казначейської служби України щодо взяття на облік виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду у справі № 640/4670/22 про стягнення з Державної судової адміністрації на користь ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди в сумі 171 273, 73 грн, за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" по другій черзі заборгованості.

Зобов`язати Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) здійснити виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду у справі № 640/4670/22 згідно з порядком та у спосіб, що встановлені у резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 у справі №640/4670/22 шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 недоотриманої суддівської винагороди в розмірі 171273,73 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті сімдесят три гривні 73 коп.) за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 включно, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ), облікувавши виконавчий лист за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" з дати його надходження на виконання.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.