Справа № 300/2982/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" жовтня 2024 р. справа № 300/2982/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кафарського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Вакун В.В.,
представника позивача Чаплінської О.В.,
представника відповідача Гавадзина М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом Карпатського національного природного парку до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Карпатський національний природний парк (надалі Карпатський НПП, природний парк, позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі ГУ ДПС в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.02.2024 за №00/4216/0408 і №00/4227/0408, а також від 09.02.2024 за №00/3960/00.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність, на думку позивача, винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень, якими збільшено суму грошового зобов`язання позивача по земельному податку з юридичних осіб. Позивач вважає застосовану контролюючим органом ставку податку такою, що не відповідає правовому режиму земельної ділянки, оскільки земельні ділянки Карпатського НПП є лісовими землями, а використання виключно суб`єктного складу належність земельної ділянки природному парку, є невірним. Позивачем зазначено, що 21.02.2024 отримано спірні податкові повідомлення-рішення та, не погодившись із ними, до Державної податкової служби України неодноразово направлялись скарги в адміністративному порядку, проте рішеннями ДПС було відмовлено у поновленні пропущеного строку на оскарження та скарги залишались без розгляду. Представник Карпатського НПП наголошує, що згідно з пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України (надалі ПК України) ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Підставою для нарахування земельного податку будь-якої категорії є дані державного земельного кадастру, що становить собою сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону. Переліком земельних угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ) згідно додатку 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, визначено такі групи угідь природного походження: землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом (003), чагарникова рослинність природного походження (004), ліси та інші лісовкриті землі (005), води (006). На переконання позивача, контролюючим органом застосовано ставку податку, що не відповідає правовому режиму земельної ділянки, оскільки такі є лісовими землями.
З наведених підстав, позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки ґрунтуються не на фактичних даних, а на помилках осіб, які проводили перевірку, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.05.2024.
Щодо поділу позивачем земель природно-заповідного фонду на лісові і нелісові та, відповідно, оподаткування ним земель за ставками земельного податку, які передбачені за ст. 277 ПК України в розмірі 0,1 відсотка для лісових земель, представник відповідача відмітив, що при визначенні ставок земельного податку за земельні ділянки згідно приписів статей 274, 277 ПК України має значення їх цільове призначення, визначене на підставі документації із землеустрою, згідно даних Державного земельного кадастру.
З огляду на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 1, а.с. 211-225).
Протокольною ухвалою від 21.05.2024 відкладено розгляд справи у зв`язку із клопотанням представника позивача через неможливість забезпечення участі у судовому засіданні (т. 1, а.с. 229-230, 242).
22.05.2024 представником позивача через підсистему «Електронний суд» скеровано відповідь на відзив, у якому зазначено про необґрунтованість та безпідставність аргументів відповідача у відзиві на позов. Наголошено, що Карпатський НПП як платник плати за землю у разі виявлення помилки, що міститься у раніше поданих ним податкових деклараціях з плати за землю, має право самостійно подати уточнюючу податкову декларацію, керуючись ст. 50 ПК України в частині строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, але не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку її подання, включаючи зупинення перебігу таких строків, встановлених п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України. Таким чином, позивач скористався положеннями п. 50.1 ст. 50 ПК України та подав уточнюючі податкові декларації з метою виправлення допущених помилок. При цьому, податкове законодавство не передбачає обов`язок надання разом з поданням уточнюючого розрахунку будь-яких пояснень щодо причини зміни ставок податку, про що зазначає відповідач у відзиві. Також представником позивача відмічено, що у разі виявлення фактів, зазначених у актах перевірки, контролюючий орган мав право звернутися із запитом до платника податку щодо отримання пояснень та документального підтвердження зміни ставки податку в уточнюючих деклараціях. У разі отримання пояснень та документів, матеріали передаються до підрозділів податкового аудиту для прийняття рішення щодо проведення документальної перевірки. Проте, акти перевірки не містять відомостей щодо надсилання позивачу письмового запиту про подання відповідної інформації.
Також 22.05.2024 представником позивача через підсистему «Електронний суд» скеровано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача (т. 2 а.с. 21-24).
Протокольною ухвалою від 12.06.2024 відкладено розгляд справи у зв`язку із клопотанням представника відповідача через неможливість забезпечення участі у судовому засіданні (т. 2, а.с. 40-41, 46-47).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника Карпатського національного природного парку про залучення до участі у справі №300/2982/24 Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача (т. 2 а.с. 53-56).
Водночас, іншою ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 продовжено на тридцять днів підготовче провадження в адміністративній справі №300/2982/24 за позовом Карпатського національного природного парку до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с. 64-65).
Протокольною ухвалою від 11.07.2024 відкладено розгляд справи у зв`язку із клопотанням представника відповідача через неможливість забезпечення участі у судовому засіданні (т. 2, а.с. 68, 88).
Ухвалою суду від 24.07.2024 закрито підготовче провадження в адміністративній справі №300/2982/24 за позовом Карпатського національного природного парку до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.08.2024 (т. 2 а.с. 138-139).
24.09.2024 та 22.10.2024 представник позивача подала суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначила на помилковості висновків контролюючого органу щодо заниження податкових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб по Ворохтянській ТГ, Поляницькій ТГ та Зеленській ТГ, а також стосовно відсутності в якості об`єкта оподаткування земельних ділянок в уточнених податкових деклараціях із земельного податку (т. 2 а.с. 196-199, т. 3 а.с. 4-11).
14.10.2024 представник відповідача подав свої додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 226-238).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд адміністративний позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, ознайомившись зі змістом відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, додатковими письмовими поясненнями та заслухавши усні пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до Положення про Карпатський національний природний парк, затвердженого Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №99 від 31.08.2020 «Карпатський національний природний парк створений відповідно до постанови Ради Міністрів Української PCР від 03.06.1980 №376, є територією природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Згідно з рішенням сесії Ворохтянської селищної ради від 30.06.2021 №118-9/2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Ворохтянської селищної територіальної громади» на 2023:
- по категорії землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення (код виду цільового призначення 04.03 «для збереження та використання національних природних парків») ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 1,2 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 5 відсотків;
- по категорії: землі сільськогосподарського призначення (код виду цільового призначення 01.03 «для ведення особистого селянського господарства») ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі і відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 5 відсотка;
- по категорії: землі житлової та громадської забудови (код виду використання 02.01 «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 5 відсотків (т. 1 а.с. 63-70).
Згідно з рішенням сесії Поляницької сільської ради від 24.06.2021 №169-8-2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів» на 2023 рік:
- по категорії: землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення (код виду цільового призначення 04.03 «для збереження та використання національних природних парків») ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 0,01 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 5 відсотків.
- по категорії: землі сільськогосподарського призначення (код виду цільового призначення 01.03 «для ведення особистого селянського господарства») ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 0,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 5,0 відсотка.
- по категорії: землі житлової та громадської забудови (код виду цільового призначення 02.01 «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 0,03 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 5 відсотків (т. 1 а.с. 71-77).
Згідно з рішенням сесії Зеленської сільської ради від 17.06.2021 №1 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельному податку на 2022 рік», яке є чинним і на 2023 рік:
- по категорії: землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення (код виду цільового призначення 04.03 «для збереження та використання національних природних парків») ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 1 відсотка.
- по категорії: землі сільськогосподарського призначення (код виду цільового призначення 01.03 «для ведення особистого селянського господарства») ставка за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлена у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено у розмірі 1 відсотка (т. 1 а.с. 78-84).
В ході камеральної перевірки податкових декларацій контролюючим органом встановлено по окремих земельних ділянках невідповідність ставок за кодом цільового призначення 04.03, які платником застосовано при визначенні грошового зобов`язання, ставкам, що відповідають цьому призначенню та затвердженні рішенням сесії Поляницької сільської ради 24.06.2021 №169-8-2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів» по Поляницькій ТГ та рішенням сесії Ворохтянської селищної ради від 30.06.2021 №118-9/2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Ворохтянської селищної територіальної громади» по Ворохтянській ТГ.
Крім того, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який є підставою для нарахування земельного податку, встановлено відсутність в якості об`єкту оподаткування земельних ділянок в уточненій податковій декларації із земельного податку:
За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 17.01.2024 №1083/09-19-04-08-15/055093230, яким зафіксовано порушення позивачем п. 286.2 ст. 286 ПК України, а саме заниження податкових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб по Ворохтянській ТГ та по Поляницькій ТГ, в результаті невірного застосування ставки земельного податку, яка визначена у відповідних рішеннях Поляницької ТГ та Ворохтянської ТГ для відповідного виду цільового призначення земельних ділянок, а також неповного відображення об`єктів оподаткування, які зокрема містяться в Державному реєстрі речових прав, зокрема:
В ході камеральної перевірки податкових декларацій встановлено по окремих земельних ділянках невідповідність ставок за кодом цільового призначення 04.03, які платником застосовано при визначенні грошового зобов`язання, ставкам, що відповідають цьому призначенню та затверджені рішенням сесії Зеленської сільської ради від 17.06.2021 №1 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельному податку на 2022 рік» та рішенням сесії Зеленської сільської ради від 15.02.2023 №6/2 «Про встановлення пільги зі сплати земельного податку за земельні ділянки природно-заповідного фонду на 2023 рік».
Крім того, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який є підставою для нарахування земельного податку, встановлено відсутність в якості об`єкту оподаткування земельних ділянок в уточненій податковій декларації із земельного податку:
На думку податкового органу, Карпатським НПП допущено порушення правильності обчислення величини податкового зобов`язання земельного податку у поданій уточненій податковій декларації з плати за землю (земельний податок) на 2023 рік за рахунок невірного застосування ставки податку та відсутності декларування об`єкту оподаткування земель сільськогосподарського призначення.
21.02.2024 позивач отримав податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 13.02.2024, а саме:
№00/4216/0408, яким на підставі акта камеральної перевірки №1083/09-19-04-08-15/05509323 від 17.01.2024 розраховано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 217 582,04 грн (т. 1 а.с. 11-12);
№00/4227/0408, яким на підставі акта камеральної перевірки №1083/09-19-04-08-15/05509323 від 17.01.2024 розраховано суму штрафних (фінансових)санкцій у розмірі 898 489,57 грн (т. 1 а.с. 13-14);
№00/3960/00, яким на підставі акта камеральної перевірки №1182/09-19-04-07-14/05509323 від 17.01.2024 розраховано суму штрафних (фінансових)санкцій у розмірі 13 858,35 грн (т. 1 а.с. 15-17).
Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, Карпатський НПП подав на них скарги в адміністративному порядку, а також 06.03.2024 направлено на адресу ДПС України клопотання від 06.03.2024 про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку (т. 1 а.с. 34-37, 45-48, 56-59).
Згідно рішення ДПС України від 27.03.2024 №8569/6/99-00-06-03-02-06 у поновленні пропущеного строку відмовлено та рішенням ДПС України від 27.03.2024 №8571/6/99-00-06-03-02-06 скаргу №189 від 06.03.2024 на податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №00/4227/0408 залишено без розгляду, а скарга повернена (т. 1 а.с. 38-40).
Згідно рішення ДПС України від 27.03.2024 №8579/6/99-00-06-03-02-06 у поновленні пропущеного строку відмовлено та рішенням ДПС України від 27.03.2024 №8571/6/99-00-06-03-02-06 скаргу №188 від 06.03.2024 на податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №00/4216/0408 залишено без розгляду, а скарга повернена (т. 1 а.с. 49-51).
Згідно рішення ДПС України від 27.03.2024 №8565/6/99-00-06-03-02-06 у поновленні пропущеного строку відмовлено та рішенням ДПС України від 27.03.2024 №8576/6/99-00-06-03-02-06 скаргу №187 від 06.03.2024 на податкове повідомлення-рішення від 09.02.2024 №00/3960/00 залишено без розгляду, а скарга повернена (т. 1 а.с. 60-62).
Надалі, Карпатський Національний природний парк, не погоджуючись із вказаними повідомленнями-рішеннями, звернувся з цим позов до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до статті 244 КАС України, суд вирішуючи питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин та враховуючи період, в якому тривали спірні правовідносини, а також дати застосування фінансових санкцій зазначає, що до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми права, які діяли в часі на момент їх виникнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктами 4.1.2 та 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на, зокрема, таких принципах: рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника, а тому перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.
Як уже судом встановлено, ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведено камеральні перевірки податкової звітності з плати за землю (земельний податок) за 2023 рік Карпатського НПП (по Ворохтянській ТГ, Поляницькій ТГ та Зеленській ТГ), за результатами яких складено акти від 17.01.2024 №1083/09-19-04-08-15/055093230 (т. 1 а.с. 18-23) та акт від 17.01.2024 №1182/09-19-04-07-14/055093230 (т. 1 а.с. 28)
В ході проведення камеральних перевірок встановлено порушення пункту 286.2 статті 286 ПК України платником занижено податкові зобов`язання по земельному податку:
по Ворохтянській ТГ за 11 місяців 2023 року на суму 22 175 820,42 грн;
по Поляницькій ТГ за 11 місяців 2023 року на суму 8 984 895,67 грн;
по Зеленській ТГ за 11 місяців 2023 року на суму 138 583,48 грн.
За змістом пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
У свою чергу, у розумінні пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Згідно з статтею 270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком; земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Отже, звідси слідує, що юридичні особи землекористувачі та власники земельних ділянок, які мають об`єкт оподаткування, визначений статтею 270 ПК України, - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності, є платниками податків, а відтак у них є обов`язок подавати податкову декларацію з плати за землю.
Відповідно до пунктів 49.1 - 49.2 статті 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Згідно з пунктами 286.2 - 286.4 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним. За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
У разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
Таким чином, з наведеного слідує, що контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки подається податкова декларація щороку (за вибором платника податку річна до 20 лютого поточного року або щомісяця звітна) у разі виникнення об`єктів оподаткування або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню.
Згідно з пунктом 47.1 статті 47 ПК України, відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, резиденти або нерезиденти України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.
У даному випадку платник самостійно обчислює суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідні декларації (стаття 286 ПК України).
Так, Карпатський національний природний парк подав до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області уточнюючі звітні податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 11 місяців 2023 року (т. 1 а.с. 86-88).
Згідно розділу ІІІ «Розрахунок (уточнення) податкового зобов`язання», Карпатським НПП самостійно у трьох уточнюючих деклараціях визначено за звітний період розмір земельного податку у сумі:
556 722,57 грн (по Поляницькій ТГ), тобто занижено відповідний податок на 9 516 628,26 грн у порівнянні з попередньо поданою декларацією (т. 1 а.с. 85);
2 856 107,79 грн (по Ворохтянській ТГ), тобто занижено відповідний податок на 24 126 647,72 грн у порівнянні з попередньо поданою декларацією (т. 1 а.с. 86-87);
280 427,26 (по Зеленській ТГ), тобто занижено відповідний податок на 2 010 034,31 грн у порівнянні з попередньо поданою декларацією (т. 1 а.с. 88).
Як встановлено судом, таку суму податкового зобов`язання позивачем розраховано, враховуючи, в тому числі ставку податку 0,1% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (33 000,06 грн/га) для лісових земель, а не 5%, як встановлено рішеннями сесій Ворохтянської селищної ради від 30.06.2021 №118-9/2021, Поляницької сільської ради від 24.06.2021 №169-8-2021, та 1%, як встановлено рішенням Зеленської сільської ради від 17.06.2021 №1.
Водночас, згідно матеріалів справи встановлено, що:
по Зеленській ТГ Карпатському національному природному парку належать земельні ділянки, зокрема, з категорією земельної ділянки 04.03, вид права - 2, серія та номер документа НОМЕР_1 , державна реєстрація прав власності/користування 06.02.2002 №92 та серія та номер документа НОМЕР_2 , державна реєстрація прав власності/користування 25.02.2002 № 3243 (т. 1 а.с. 26, 89-96).
Суд зазначає, що відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Згідно з статтею 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння та користування земельною ділянкою, що перебуває в державній чи комунальній власності, без встановлення строку.
Відповідно до змісту статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві.
За змістом частини 1 статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.
Згідно із положеннями Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 за №1378-IV (надалі Закон №1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку і орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (стаття 13); нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку (стаття 5).
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина 2 статті 20 Закону №1378-IV).
Згідно норм пункту 10.1.1 статті 10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків. Органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території (пункт 284.1 статті 284 ПК України). Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 ПК України).
Відповідно до статті 10.3 ПК України, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.
Податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю (стаття 265 ПК України).
Підпунктом 12.1.2 пункту 12.1. статті 12 ПК України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.
Як передбачено пунктом 12.3. статті 12 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Установлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1. пункту 12.3 статті 12 ПК України).
Відповідно до положень підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 ПК України, копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.
Згідно з підпунктом 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Як уже встановлено судом, рішеннями сесій Ворохтянської селищної ради від 30.06.2021 №118-9/2021, Поляницької сільської ради від 24.06.2021 №169-8-2021 та Зеленської сільської ради від 17.06.2021 №1, копії яких містяться в матеріалах справи, встановлено ставки та пільги із сплати земельного податку, в тому числі і на 2023 рік (т. 1 а.с. 63-70, 71-77, 78-84).
Посилання на вказані рішення наведено також у актах перевірки та, як наголошено контролюючим органом, приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення, він керувався саме зазначеними рішеннями рад.
При цьому, суд встановив, що згадані рішення сільських рад були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, доказів протилежного сторонами суду не надано.
Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
У межах спірних правовідносин прийняті органами місцевого самоврядування рішення є нормативно-правовими актами, приписи яких, зокрема, змінюють для позивача права та обов`язки, є способом реалізації владних управлінських функцій радами як суб`єктами владних повноважень у відповідності до комплексного правового регулювання в межах розсуду цих органів, з урахуванням інтересів членів територіальних громад та кожного члена цих громад. Дані рішення не скасовані в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковими як для позивача, так і для відповідача у справі.
Суд враховує, що встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та обов`язковими.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №825/1496/17, від 15.11.2022 у справі №1740/2115/18, від 04.04.2023 у справі №420/7409/19.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Статтею 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено. База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.
Відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно до змісту статті 274 ПК України ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження): 274.1 ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки; 274.2 ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).
Згідно зі статтею 277 ПК України, ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
Податкове зобов`язання з цього податку (пункт 287.10 статті 287 ПК України) може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) у межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України. Базовим податковим (звітним) періодом для земельного податку є календарний рік.
Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, із розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. Під час подання першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 ПК України).
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, що платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПК України, така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою (пункт 54.1 статті 54 ПК).
З цього приводу суд зауважує, що за визначенням статті 1 Лісового кодексу України, лісовими ділянками є ділянки лісового фонду України з визначеними межами, виділені відповідно до цього кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.
За змістом визначень, наведених в Податковому кодексі України:
- земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами (підпункт 14.1.74 пункту 14.1 статті 14);
- цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку (підпункт 14.1.74 пункту 14.1 статті 14).
Підстава для нарахування земельного податку дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 ПК України).
Отже, в розумінні ПК України, при визначенні ставок земельного податку за земельні ділянки, згідно приписів статей 274, 277 цього Кодексу, має значення їх цільове призначення, визначені на підставі документації із землеустрою, згідно даних Державного земельного кадастру.
Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2020 за №1051 затверджено «Порядок ведення Державного земельного кадастру» (надалі Порядок №1051). Цей Порядок визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (пункт 1).
Додатком 58 до Порядку №1051 є Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування (надалі Класифікатор).
Класифікатор призначений для вирішення таких основних завдань, зокрема, отримання інформації, необхідної для нарахування та справляння плати за землю.
Об`єктами класифікації у Класифікаторі є земельні ділянки з певним видом їх цільового призначення в межах відповідних категорій земель та функціональних зон територій.
Вид цільового призначення земельної ділянки визначений відповідно до встановлених законом вимог конкретний напрям використання земельної ділянки та її правовий режим в межах відповідної категорії земель та функціонального призначення територій.
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, затверджено класифікацію видів цільового призначення земель (надалі Класифікація).
Так, згідно пункту 1.4 Класифікації (КВЦПП) КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
Відповідно до Класифікацї видів цільового призначення земель:
Секція А, розділ 01 Землі сільськогосподарського призначення (землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; землі, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше). Містить підгрупи від 01.01 до 01.14. Так підгрупа 01.14 - Для цілей підрозділів 01.01-01.13 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.
Секція С, розділ 04 Землі природно-заповідного фонду (природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва), що надаються в постійне користування спеціальним адміністраціям територій та об`єктів природно-заповідного фонду (крім земельних ділянок під об`єктами природно-заповідного фонду, що включені до їх складу без вилучення)). Містить підгрупи від 04.01 до 04.11. Так підгрупа 04.03 - Для збереження та використання національних природних парків.
Секція Н, розділ 09 Землі лісогосподарського призначення (землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, крім земель, зайнятих зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів, а також земель, зайнятих окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках). Містить підгрупи від 09.01 до 09.03. Так підгрупа 09.03 - для цілей підрозділів 09.01-09.02 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.
Отже, Секцію С складають землі природно-заповітного фонду та іншого природоохоронного призначення, підрозділ 04.03 землі «Для збереження та використання національних природних парків», Секцію Н складають землі лісогосподарського призначення, підрозділ 09.03 землі «Для цілей підрозділів 09.01-09.02 та для збереження та використання земель природно-заповітного фонду».
Як уже встановлено, рішеннями сесій Ворохтянської селищної ради від 30.06.2021 №118-9/2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Ворохтянської селищної територіальної громади» на 2023 рік та Поляницької сільської ради від 24.06.2021 №169-8-2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів» на 2023 рік по категорії землі природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення (код виду цільового призначення 04.03 «для збереження та використання національних природних парків»), по категорії: землі сільськогосподарського призначення (код виду цільового призначення 01.03 «для ведення особистого селянського господарства») та по категорії: землі житлової та громадської забудови (код виду використання 02.01 «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлено у розмірі 5 відсотків.
Рішенням сесії Зеленської сільської ради від 17.06.2021 №1 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельному податку на 2022 рік», яке є чинним і на 2023 рік по аналогічних категоріях земель ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлено у розмірі 1 відсоток.

Проте, суд встановив, що в уточнених податкових деклараціях за 11 місяців 2023 року по Поляницькій ТГ, Ворохтянській ТГ та Зеленській ТГ Карпатським НПП неправильно застосовано ставку податку у розмірі 0,1%, позаяк відповідно до згаданих рішень сільських рад ставка податку для категорії земель за видом цільового призначення 04: «Землі природно-заповідного фонду», та підкодом: 04.03 «для збереження та використання національних природних парків» становить 5% та 1% відповідно від нормативної грошової оцінки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що перевіряючи задекларовані позивачем суми податкового зобов`язання згідно з уточненими податковими деклараціями за 11 місяців 2023 року по Поляницькій ТГ, Ворохтянській ТГ та Зеленській ТГ, контролюючим органом вірно встановлено неправильне застосування ставок податку у розмірі 0,1% замість 5% та 1% відповідно та, як наслідок, заниження позивачем податкового зобов`язання земельного податку з юридичних осіб.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів Проекту організації території, загальна площа Карпатського НПП складає 50495 га, у тому числі 38322 га земель, які передано Парку у постійне користування та 12173 га земель, що включені до його складу без вилучення у землекористувачів (т. 1 а.с. 98-108).

На загальну площу 38322 га у 2001 році Парку було видано 8 актів на право постійного користування землею. Зокрема, рішенням Яремчанської міської ради №189-3/2001 від 27.12.2001 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП» затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 31381,11 га на території Яремчанської міської ради (т. 3 а.с. 12) та видано державний акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №002766, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за №000052; державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002770, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за №000019; державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002771, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за №000003; державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 002772, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за №000006; державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002769, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за №000003; державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001505, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.12.2001 за №000009 (т. 1 а.с. 112-114, 115-117, т. 2 а.с. 207-209, 210-212, т. 3 а.с. 14-15).

Згідно Рішення Бистрецької сільської ради від 11.09.2001 №50 затверджено матеріали інвентаризації земель ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 2563,39 га (т. 3 зв. ст. а.с. 13) та видано Державний акт на право постійного користування землею І-ІФ №001504, зареєстрований за №3243 від 25.02.2002 (т. 2 а.с. 89-92).

Згідно рішення Зеленської сільської ради від 29.10.2001 затверджено матеріали інвентаризації земель ІНФОРМАЦІЯ_2 загальною площею 4377,39 га (т. 3 а.с. 13) та видано Державний акт на право постійного користування землею І-ІФ №001503, зареєстрований за №92 від 06.02.2002 (т. 2 а.с. 93-96).

Таким чином, суд встановив, що загальна площа земель ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 38322 га земель.

Суд зауважує, що згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №002769 від 29.12.2001 ІНФОРМАЦІЯ_3 надано у постійне користування 1971,73 га земель для природно-заповідного використання (на території на той час Поляницької сільської ради) (т. 1 а.с. 112-114).

Згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №002770 від 29.12.2001 ІНФОРМАЦІЯ_3 надано у постійне користування 4133,32 га земель для природно-заповідного використання (на території на той час Яблуницької сільської ради) (т. 1 а.с. 115-117).

Тобто, загальна площа земель, наданих Карпатському НПП у постійне користування на території Поляницької територіальної громади, становить 6105,05 га.

На території Зеленської сільської ради згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №001504 від 25.02.2002 ІНФОРМАЦІЯ_3 надано у постійне користування 2563.39 га земель для природно-заповідного використання (на території на той час Бистрецької сільської ради) та згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №001503 від 06.02.2002 ІНФОРМАЦІЯ_3 надано у постійне користування 4377.39 га земель для природно-заповідного використання.

Таким чином загальна площа земель Парку на території Зеленської ТГ становить 6940,78 га.

Згідно Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 30.08.2017 року №509 «Про надання Карпатському національному природному парку дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» Карпатському національному природному парку надано дозвіл на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (землі-природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності):

орієнтовною площею 3592,6900 га на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акту на право постійного користування землею серії І-ІФ №002766);

орієнтовною площею 5332,1900 га на території Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002772);

орієнтовною площею 1971,7300 га на території Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002769);

орієнтовною площею 5430,4400 га на території Татарівської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002771);

орієнтовною площею 4133,3200 га на території Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №002770);

орієнтованою площею 10920,7400 га на території Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001505);

орієнтовною площею 4377,3900 га на території Зеленської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001503);

орієнтовною площею 2563,3900 га на території Бистрецької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області для збереження та використання національних природних парків (державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001505) (т. 3 а.с. 16).

В подальшому, Карпатським НПП укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Агроресурссистеми» Договір про закупівлю послуг «Розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Карпатського національного природного парку» код за ДК021:71350000-6 Науково-технічні послуги в галузі інженерії №153 від 03.10.2018 (далі Договір №153) (т. 3 а.с. 17-22).

Пунктом 1.1. Договору №153 передбачено, що в порядку і на умовах, встановлених цим договором, Виконавець, після підписання цього Договору, зобов`язується надати належним чином та в повному обсязі послуги з «Розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Карпатського національного природного парку» код за ДК021:71350000-6 Науково-технічні послуги в галузі інженерії, а Замовник отримати такі Послуги та оплатити їх.

Найменування послуг, їх обсяг та характеристика, визначені в Технічному завданні у формі Додатку №1 до Договору №153, який є невід`ємною частиною Договору (т. 3 зв. ст. а.с. 23 а.с. 26).

На виконання умов Договору №153 Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Агроресурссистеми» у 2022 році внесло відомості до Державного земельного кадастру про 11 земельних ділянок (11 кадастрових номерів) на території Ворохтянської селищної ради та про 14 земельних ділянок на території Яремчанської міської ради (т. 1 а.с. 121-193).

Проте, як зазначила представник позивча, у зв`язку із тим що технічна документація не розроблялась не територію Зеленської сільської ради та Поляницької сільської ради, відомості про земельні ділянки, які належать позивачу на праві постійного користування на території зазначених територіальних громад у Державний земельний кадастр не вносились, то площу земель Карпатського НПП на території Зеленської сільської ради та Поляницької сільської ради підтверджують державні акти на право постійного користування та витяги з проекту організації території.

Суд зазначає, що в акті перевірки від 17.01.2024 №1083/09-19-04-08-15/05509323 зазначено про відсутність в якості об`єкта оподаткування земельних ділянок в уточнених податкових деклараціях із земельного податку площею 0,15 га з кадастровим номером :16:011:0100, площею 0,25 га з кадастровим номером :16:011:0099, площею 0,25 га з кадастровим номером :13:015:0101 та площею 0,1512 га з кадастровим номером :13:014:0026.

З цього приводу суд встановив таке.

Рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 у справі №354/429/16, яке залишене в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.08.2023, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :16:011:0100 площею 0,15 га та земельна ділянка з кадастровим номером :16:011:0099 площею 0,25 га знаходиться у кварталі 3 виділі 23 Яблуницького ПНДВ Карпатського НПП та накладається на земельну ділянку площею 1971,73 га, надану Парку у постійне користування згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №002769 (т. 2 а.с. 114-124, 125-134).

Вказаними рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :16:011:0100 площею 0,15 га, та земельну ділянку з кадастровим номером :16:011:0099 площею 0,25 га у користь держави в особі постійного землекористувача Карпатського НПП.

Таким чином, судом встановлено, що станом на дату проведення перевірки земельні ділянки з кадастровими номерами :16:011:0100 та :16:011:0099 накладаються земельну ділянку :10:001:0009 площею 2913.3732, яка вже є об`єктом оподаткування згідно податкової декларації № (п. 1.1, п. 1.2 таблиці Розрахунок сум земельного податку). Також зазначене підтверджується викопіювання з Публічної кадастрової карти за посиланням (т. 3 а.с. 29).

Окрім цього, згідно з постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 у справі №909/651/22 за результатами розгляду апеляційної скарги Першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2022 у справі №909/651/22 встановлено, що земельна ділянка природно-заповідного фонду площею 0,1512 га з кадастровим номером :13:014:0026 та земельна ділянка природно-заповідного фонду площею 0,2500 га з кадастровим номером :13:015:0101 накладаються на земельну ділянку площею 4133,32 га, яка надана Карпатському НПП на праві постійного користування згідно Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №002770 від 29.12.2001 (т. 2 а.с. 108-113).

Таким чином, судом встановлено, що земельні ділянки природно-заповідного фонду площею 0,1512 га з кадастровим номером :13:014:0026 та площею 0,2500 га з кадастровим номером :13:015:0101

накладаються на земельну ділянку площею 4133,32 га, яка надана Карпатському НПП на підставі державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №002770, тобто фактично знаходиться в межах земельної ділянки площею 4133,32 га та яка, в свою чергу, вже є об`єктом оподаткування поданої позивачем уточнюючої податкової декларації.

Окрім цього, у акті перевірки №1182/09-19-04-07-14/05509323 від 17.01.2024 відповідач посилається на відсутність в якості об`єкта оподаткування в уточненій податковій декларації із земельного податку земельних ділянок 0,25 га з кадастровим номером :01:001:1244 та 0,40 га з кадастровим номером :01:001:1245.

З цього приводу суд встановив таке.

Згідно рішення Верховинського районного суду Іванно-Франківської області від 07.10.2020 у справі №938/341/20, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1244 площею 0,25 га та земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1245 площею 0,40 га, що розміщені в с. Берестечко, урочище Луб`єнка, Бистрецької сільської ради (на сьогодні Зеленська територіальна громада), передані у власність ОСОБА_2 , повністю накладаються на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акта на право постійного користування землею І-ІФ №001504 від 25.02.2002 (т. 2 а.с. 104-107).

Вказаний факт щодо накладення земельних ділянок площею 0,25 га та площею 0,40 га на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 , також підтверджується висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної та земельно-оцінюючої експертизи від 25.06.2020 №1349/1468-1470/20-28 (т. 3 зв.ст. а.с. 30 а.с. 47).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про помилковість висновків податкового органу про відсутність в якості об`єкту оподаткування земельних ділянок в уточнених податкових деклараціях із земельного податку, що, в тому числі, потягло за собою безпідставне збільшення податкових зобов`язань та, відповідно, свідчить про протиправність податков винесених спірних податкових повідомлень-рішень.

При вирішенні питання щодо необхідності повного скасування податкових повідомлень-рішень чи лише в частині, з огляду на підтвердження помилковості висновків податкового органу про відсутність в якості об`єкту оподаткування земельних ділянок в уточнених податкових деклараціях із земельного податку, то суд зазначає, що визначення нового розміру податкових зобов`язань є компетенцією контролюючого органу.

Суд виходить з правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 23.10.2018 у справі №804/3230/17 та від 06.11.2018 у справі №813/3274/17, від 06.04.2021 у справі №11/106-05.

Верховний Суд у вказаних постановах зробив висновок про те, що визначення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, і такі повноваження контролюючих органів є дискреційними. Надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру штрафної (фінансової) санкції, застосованої контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни підстав застосування штрафної (фінансової) санкції та визначення її розміру, адже завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 13.02.2024 за №00/4216/0408 і №00/4227/0408, а також від 09.02.2024 за №00/3960/00 слід скасувати повністю.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи все вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 КАС України, слід стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача сплачений згідно платіжної інструкції №436 від 11.04.2024 (т. 1 а.с. 201) судовий збір у розмірі 30 280,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов Карпатського національного природного парку (код ЄДРПОУ 0550 9323, вул. Василя Стуса, 6, м. Яремча, Івано-Франківська область, 78501) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 за №00/4216/0408.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 за №00/4227/0408.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.02.2024 за №00/3960/00.

Стягнути на користь Карпатського національного природного парку (код ЄДРПОУ 0550 9323, вул. Василя Стуса, 6, м. Яремча, Івано-Франківська область, 78501) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ) судовий збір у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Позивачу та відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.