Справа № 360/1072/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1072/24

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 18 вересня 2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - перший відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - другий відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з такими вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, січень 2008 року у сумі 27234,05 грн;

3) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року включно;

4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 4129,46 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року включно у загальній сумі 211015,41 грн відповідно до норм абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

5) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року включно;

6) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 4129,46 грн в місяць за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року включно у загальній сумі 74583,37 грн відповідно до норм абзацу шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, а саме: з 09 серпня 2017 року по 03 червня 2022 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 ; з 03 червня 2022 року переведений до ІНФОРМАЦІЯ_6 , де проходив військову службу у період з 04 червня 2022 року по 18 січня 2023 року, з 18 січня 2023 року переведений до ІНФОРМАЦІЯ_8 , де проходив військову службу у період з 19 січня 2023 року по 05 грудня 2023 року та у даний період був зарахований на грошове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно у період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року йому не виплачувалась індексація грошового забезпечення. За обрахунком представника позивача належна позивачу індексація грошового забезпечення за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року складає 27234,05 грн.

За період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року позивачу ІНФОРМАЦІЯ_3 виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 13764,35 грн, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103 %. Представник позивача зазначає, що позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103 %, у сумі 13764,35 грн.

Проте ІНФОРМАЦІЯ_3 в порушення норм абзаців четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року у фіксованій величині 4129,46 грн в місяць на загальну суму 211015,41 грн.

Представник позивач зазначає, що в результаті протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка полягала у невиплаті позивачу у період проходження служби індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині 4129,46 грн в місяць в момент переводу позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 , першим не записано у грошовий атестат щомісячну фіксовану індексацію-різницю, яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно з рішенням Уряду, внаслідок чого останнім не здійснювалась така виплата у період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року.

За обрахунком представника позивача розмір невиплаченої ІНФОРМАЦІЯ_4 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року у фіксованій величині 4129,46 грн в місяць загалом складає 74583,37 грн.

Вважаючи порушеним право позивача на належне грошове забезпечення, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 23 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимог щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 05 грудня 2023 року із зазначенням підстав для поновлення строку та доказами поважності причин його пропуску.

Від представника позивача 30 вересня 2024 року надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 03 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачам подати відзив разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, якщо такі докази не надані позивачем; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від відповідачів та зобов`язано відповідачів надати до суду докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Від ІНФОРМАЦІЯ_5 до суду 18 жовтня 2024 року надійшов відзив, в якому перший відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

З посиланням на положення Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, представник першого відповідача зазначає, що усі наймані працівники у цілях застосування процедури індексації були поділені законодавцем на дві категорії: 1) ті, хто вже працював станом на 21 червня 2012 року (для цих осіб залишилось у силі старе правило визначення місяця початку процедури індексації); 2) ті, хто був прийнятий на роботу (службу) після 21 червня 2012 року (для цих осіб було запроваджено нове правило визначення місяця початку процедури індексації - календарний місяць працевлаштування).

Відповідно до Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 (яка введена в дію з 01.12.2015) з 01 грудня 2015 року нормативно скасоване правило визначення місяця початку процедури індексації від події прийняття на роботу після 21 червня 2012 року і введено в дію уніфіковане правило визначення місяця початку процедури індексації - від наступного місяця, коли мала місце подія підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання.

Це положення запроваджено нормативно-правовим актом і у силу правила дії нормативних актів у часі за відсутності спеціальної вказівки про протилежне не має зворотної (ретроспективної) дії у часі, тобто підлягає застосуванню виключно до тих відносин, котрі склались вже після 01 грудня 2015 року.

Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 31.12.2015 № 248/3/1/1150 в грудні 2015 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено підвищення рівня доходів військовослужбовців за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні, тому числі і з врахуванням премії) для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям в січні 2016 року за грудень 2015 року (до цього, протягом 2015 року військовослужбовці військової служби за контрактом).

У подальшому відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 № 44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році», рішенням Міністра оборони України від 15.02.2017 № 1223/з/12, рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 29.01.2018 №248/3/9/172, до березня 2018 року розмір грошового забезпечення військовослужбовців залишався на тому ж рівні.

Таким чином перший відповідач вважає, що грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 відповідно до Порядку № 1078.

Беручи до уваги, що позивач проходив військову службу з 09 серпня 2017 року, враховуючи вимоги Порядку № 1078 та Постанови № 1013, підстав для обчислення позивачеві індексації грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року як базового місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, у першого відповідача відсутні.

Відповідно у першого відповідача відсутні й підстави для здійснення перерахунку та доплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (оклад) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу, та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплаченої раніше суми.

Від ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду 18 жовтня 2024 року надійшов відзив, в якому другий відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок № 1078 у період існування спірних правовідносин не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15 грудня 2015 року.

Для переведених військовослужбовців не передбачено виплати індексації-різниці, а виплачується лише поточна індексація.

Позивач, який до 03 червня 2022 року проходив військову службу на посаді старшого офіцера мобілізаційного відділу сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 (21 тарифний розряд), з 04 червня 2022 року переведений на вищу посаду та зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаду заступника начальника відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_9 (26 тарифний розряд).

З огляду на зазначені обставини, ІНФОРМАЦІЯ_4 проводилося нарахування та виплата на користь позивача поточної індексації грошового забезпечення з 04 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року, у зв`язку з чим розрахунок, який надає позивач та стосується періоду з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року є незаконним.

Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону№ 1282-XII. Оскільки дію Закону № 1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно - правовий акт - Порядок № 1078, який прийнятий на виконання вимог частини другої статті 6 вказаного Закону також не діє протягом 2023 року. Отже, враховуючи вищезазначене, позивачу у 2023 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 09 серпня 2017 року по 03 червня 2022 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 04 червня 2022 року по 18 січня 2023 року - в ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 19 січня 2023 року по 05 грудня 2023 року - в ІНФОРМАЦІЯ_10 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_11 ).

Вказані обставини підтверджені наявними в матеріалах справи копіями: витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03 червня 2022 року № 80, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06 червня 2022 року № 129, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18 січня 2023 року № 15, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 19 січня 2023 року № 17, витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05 грудня 2023 року № 342, довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15 жовтня 2024 року № 30/10473, довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17 жовтня 2024 року № 2952.

Дослідженням довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 б/д та б/н про нараховане та виплачене грошове забезпечення (основні та додаткові щомісячні види), у тому числі посадовий оклад, а також індексацію тощо, ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2017 року по 03 червня 2022 року встановлено, що в період з серпня 2017 року по листопад 2018 року включно позивачу індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась; в період з 01 грудня 2018 року по 03 червня 2022 року позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в загальній сумі 13870,65 грн, у тому числі: за грудень 2018 року - 71,08 грн, січень 2019 року - 71,08 грн, з лютого по травень 2019 року - по 134,47 грн щомісяця, з червня по листопад 2019 року - по 206,72 грн щомісяця, з грудня 2019 року по вересень 2020 року - по 216,51 грн щомісяця, з жовтня по листопад 2022 року - по 226,29 грн, за грудень 2020 року - 233,81 грн, з січня по березень 2021 року - по 331,42 грн щомісяця, з квітня по червень 2021 року - по 415,41 грн щомісяця, з липня по листопад 2021 року - по 540,03 грн щомісяця, з грудня 2021 року по січень 2022 року - по 563,19 грн щомісяця, з лютого по квітень 2022 року - по 672,35 грн щомісяця, за травень 2022 року - 913,01 грн, за червень 2022 року - 101,72 грн.

Також з цієї довідки судом встановлено, що позивачем за лютий-березень 2018 року отримано таке грошове забезпечення:

за лютий 2018 року в загальній сумі 10676,81 грн, у тому числі: посадовий оклад (ПО) - 1030,00 грн, оклад за військове звання (ОВЗ) - 105,00 грн, надбавка за вислугу років (ПНВР) - 283,75 грн, НВОВ - 709,38 грн, таємність - 103,00 грн, премія - 4326,00 грн, ЩДГВ - 4119,68 грн;

за березень 2018 року в загальній сумі 11535,10 грн, у тому числі: посадовий оклад (ПО) - 4370,00 грн, оклад за військове звання (ОВЗ) - 1060,00 грн, надбавка за вислугу років (ПНВР) - 1900,50 грн, НОПС - 733,05 грн, таємність - 437,00 грн, премія - 3034,55 грн.

Дослідженням довідок ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24 вересня 2024 року № 6/1/1141 та від 15 жовтня 2024 року № 6/1/1258 про розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року, від 24 вересня 2024 року № 6/1/1144 та від 15 жовтня 2024 року № 6/1/1259 про виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року встановлено що в період з 04 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в загальній сумі 8722,52 грн, у тому числі: з 04 по 30 червня - 915,49 грн, за липень - 1066,00 грн, за серпень - 1281,80 грн, за вересень - 1281,80 грн, за жовтень - 1281,80 грн, за листопад - 1424,80 грн, за грудень - 1470,83 грн. В період з 01 січня 2023 року по 05 грудня 2023 року індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою від 09 вересня 2024 року за отриманням інформації про нараховану та виплачену йому індексацію, в якій, зокрема, просив провести йому перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи індексацію-різницю) за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця «січень 2008 року», за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року.

На вказане звернення позивачем відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_5 не отримано.

Також позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою від 09 вересня 2024 року за отриманням інформації про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення (враховуючи індексацію-різницю) за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року.

У відповідь позивачем отримано лист ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24 вересня 2024 року № 6/3/2073 з повідомленням, що в період з 04 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року базовим місяцем при розрахунку індексації був визначений березень 2018 року. За цей період індексація виплачена. Стосовно періоду з 01 січня 2023 року по 05 грудня 2023 року, то індексація не виплачувалась згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», відповідно до якого на 2023 рік призупинено дію Закону України «Про індексацію».

За доданим до позову розрахунком індексації грошового забезпечення позивача за період з 09 серпня 2017 року по 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 до виплати належить індексація за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року в загальній сумі 27234,05 грн, з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року - 211015,41 грн (всього нараховано - 224779,76 грн, всього виплачено - 13764,35 грн), з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року - 74583,37 грн (всього нараховано - 83305,89 грн, всього виплачено - 8722,52 грн).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною другою статті 19 Закону № 2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За визначенням статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частинами першою, другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац перший).

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (абзац другий).

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац четвертий).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий).

У разі коли особа працює/служить неповний робочий/службовий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу (абзац шостий).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац сьомий).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший).

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий).

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).

До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).

Якщо підвищення грошового доходу відбулося не з 1 числа місяця, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу з урахуванням положень цього Порядку (абзац сьомий).

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Згідно із пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

З вище викладеного слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.

Враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 № 9-рп/2013), передбаченою статтею 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», вона входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення). Як складова належної працівникові заробітної плати, індексація спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року по справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року по справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року по справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог, які стосуються невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, суд зазначає таке.

Пункт 5 Порядку № 1078, який застосовується з 01 грудня 2015 року в редакції, яка діяла до 15 березня 2018 року, передбачав:

у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший);

обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац третій);

якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);

у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).

У справах №№ 400/1118/21, 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

З грудня 2015 року (з дня початку застосування пункту 10-2 Порядку № 1078) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже підставою для встановлення місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На час виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців (далі - Постанова № 1294).

Пунктом 13 постанови № 1294 визначено, що остання набирає чинність з 01 січня 2008 року.

Постанова № 1294 діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01 березня 2018 року.

Проаналізувавши Постанову № 1294 в період її дії з 01 січня 2008 року до 28 лютого 2018 року (період оскаржуваних правовідносин), суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Відтак, оскільки останнє підвищення окладу за посадами позивача відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року.

Після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а, від 17 січня 2022 року у справі № 420/15397/21, від 10 травня 2022 року у справі № 420/15397/21, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Так, з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

У наведених постановах Верховний Суд зазначив, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013) є січень 2008 року.

При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Враховуючи вищенаведений правовий висновок Верховного Суду, суд дійшов висновку, що при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно місяцем для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) є січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Сума індексації грошового забезпечення у період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для періоду з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року, поділений на 100 відсотків.

Застосовуючи для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року місяць підвищення доходу - січень 2008 року, суд встановив, що за цей період позивачу мала бути нарахована індексація грошового забезпечення в загальній сумі 27234,05 грн.

Так, у серпні 2017 року прожитковий мінімум складав 1684,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у серпні 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року - складає 3730,06 грн (1684,00 грн (прожитковий мінімум) х 221,50 % (величина приросту індексу споживчих цін) / 100). Відповідно належна позивачу сума індексації за 23 дні серпня 2017 року (з 09 по 31 серпня) складає 2767,46 грн (3730,06 грн / 31 календарний день х 23 дні проходження служби).

У вересні-листопаді 2017 року прожитковий мінімум складав 1684,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у вересні-листопаді 2017 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року - складає 3896,78 грн щомісячно (1684,00 грн (прожитковий мінімум) х 231,40 % (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).

У грудні 2017 року - лютому 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн. Сума індексації грошового забезпечення позивача у грудні 2017 року - лютому 2018 року при застосуванні місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року - складає 4258,75 грн щомісячно (1762,00 грн (прожитковий мінімум) х 241,70 % (величина приросту індексу споживчих цін) / 100).

Як вже вище вказано, дослідженням довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що в період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно індексація грошового забезпечення позивача відповідачем не здійснювалась.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 допущено протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Відповідно суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо періоду проходження позивачем військової служби з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , суд зазначає таке.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 березня 2018 року, затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

З огляду на зазначене, суд вважає, що березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача та, відповідно, і інших складових грошового забезпечення, є місяцем підвищення доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення. Тобто обчислення індексу споживчих цін здійснюється з квітня 2018 року.

Сторони не заперечують і не оспорюють тих обставин, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року у позивача з`явилося право на індексацію.

Як слідує з довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 , першим відповідачем починаючи з грудня 2018 року по 03 червня 2022 року здійснювалось нарахування та виплата позивачу поточної індексації із застосуванням місяця підвищення доходу - березень 2018 року. Загальна сума індексації, виплачена позивачу за цей період склала 13764,35 грн.

Позивачем обставини щодо нарахування та виплати йому поточної індексації в період з 01 грудня 2018 року по 03 червня 2022 року не заперечуються та не оспорюються.

Однак слід звернути увагу на положення абзаців четвертого-п`ятого пункту 5 Порядку № 1078, згідно з якими, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21, від 06 квітня 2023 року по справі № 400/9920/21 та від 12 квітня 2023 року по справі № 420/6982/21, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац другий пункту 11, абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци другий, п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).

З 1 грудня 2015 року в абзацах третьому-шостому пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци третій, четвертий пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац четвертий).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Для правильного застосування абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку № 1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі № 400/3826/21, судам потрібно встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року);

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 1078).

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078));

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Керуючись вище вказаним способом, застосованим Верховним Судом по справі № 400/3826/21, суд зазначає таке.

Так, у березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів у військовослужбовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

У позові представник позивача вказує, що розмір підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року склав 333,69 грн.

Цей розрахунок здійснений представником позивача за індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (Форма ОК-5), згідно з якими у лютому 2018 року сума заробітку для нарахування пенсії позивачу становила 14991,41 грн, у березні 2018 року - 15325,10 грн.

Проте суд не погоджується з наведеним представником позивача розрахунком підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року, оскільки відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять даних щодо складових виплаченого грошового забезпечення, що унеможливлює визначення, чи включають ці суми складові грошового забезпечення, які мають чи не мають разового характеру.

Отже, відомості з Реєстру не можна використати як належний доказ того, чи збільшився/зменшився розмір грошового забезпечення позивача в березні 2018 року порівняно з лютим 2018 року.

Як слідує з довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 про нараховане та виплачене грошове забезпечення (основні та додаткові щомісячні види), позивачем за лютий-березень 2018 року (яке виплачено у березні та квітні 2018 року відповідно) отримано таке грошове забезпечення:

за лютий 2018 року в загальній сумі 10676,81 грн, у тому числі: посадовий оклад (ПО) - 1030,00 грн, оклад за військове звання (ОВЗ) - 105,00 грн, надбавка за вислугу років (ПНВР) - 283,75 грн, НВОВ - 709,38 грн, таємність - 103,00 грн, премія - 4326,00 грн, ЩДГВ - 4119,68 грн;

за березень 2018 року в загальній сумі 11535,10 грн, у тому числі: посадовий оклад (ПО) - 4370,00 грн, оклад за військове звання (ОВЗ) - 1060,00 грн, надбавка за вислугу років (ПНВР) - 1900,50 грн, НОПС - 733,05 грн, таємність - 437,00 грн, премія - 3034,55 грн.

Судом встановлено, що вказана довідка містить інформацію про складові грошового забезпечення позивача, які не мають разового характеру.

Отже судом встановлено, що розмір підвищення доходу позивача, обрахований із складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру, в березні 2018 року склав 858,29 грн (11535,10 грн (грошове забезпечення за березень 2018 року) - 10676,81 грн (грошове забезпечення за лютий 2018 року)).

Сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складає 4463,15 грн (1762,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року) * 253,30 (величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, здійснена за наростаючим принципом з лютого 2008 року) / 100 %).

Сума індексації-різниці позивача в березні 2018 року складає 3604,86 грн (4463,15 грн (сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року) - 858,29 грн (розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року)).

Відповідно до абзацу шостого пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

За встановлених судом обставин, що у березні 2018 року підвищення грошового забезпечення позивача за займаною посадою не перевищило суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 мав розрахувати позивачу суму індексації-різниці та здійснювати її виплату з березня 2018 року до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.

Так, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03 червня 2022 року № 80 ОСОБА_1 з 03 червня 2022 року виключений зі списків особового складу першого відповідача та всіх видів забезпечення, тобто звільнений зі служби в ІНФОРМАЦІЯ_7 з 03 червня 2022 року.

Зважаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року виплата суми індексації-різниці позивачу не здійснювалась, суд вважає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача у вказаному періоді здійснена першим відповідачем без врахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, тобто є протиправною.

Сума індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року, яку ІНФОРМАЦІЯ_3 мав нарахувати та виплатити позивачу становить 184208,35 грн (183847,86 грн (по 3604,86 грн * 51 повний місяць) + 360,49 грн (за 3 дні червня 2022 року (3604,86 грн / 30 днів * 3 дні)).

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Щодо періоду проходження позивачем військової служби з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_8 , яке перебуває на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд зазначає таке.

З довідок ІНФОРМАЦІЯ_6 судом встановлено, що в період з 04 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року другим відповідачем здійснювалось нарахування та виплата позивачу поточної індексації із застосуванням місяця підвищення доходу - березень 2018 року. Загальна сума індексації, виплачена позивачу за цей період склала - 8722,52 грн.

Позивачем обставини щодо нарахування та виплати йому поточної індексації в період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року не заперечуються та не оспорюються.

Щодо виплати ІНФОРМАЦІЯ_4 індексації-різниці позивачу, суд зазначає таке.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06 червня 2022 року № 129 ОСОБА_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 01 червня 2022 року № 171 заступником начальника відділу призову сектору комплектування, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 04 червня 2022 року зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 . Встановлено оклад за посадою 5360,00 грн.

Тобто саме з 04 червня 2022 року позивач почав отримувати грошове забезпечення у ІНФОРМАЦІЯ_6 у зв`язку із призначенням на посаду заступника начальника відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Отже, зміна грошового забезпечення позивача відбулося у зв`язку із призначенням на посаду, а не у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення (окладу) на нормативному рівні.

Разом з тим необхідно враховувати, що визначальним для обчислення індексації-різниці є встановлення моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник, а не індивідуального збільшення посадового окладу працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі № 560/13302/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, від 03 травня 2023 року у справі № 160/10790/22 та від 22 червня 2023 року у справі № 520/6243/22, право на отримання індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині виникло саме у зв`язку зі змінами посадових окладів військовослужбовців з 01 березня 2018 року на підставі Постанови № 704, та виходячи із приписів абзаців четвертого, шостого Порядку № 1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку № 1078.

Натомість за обставинами цієї справи посадовий оклад позивача, якого призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 01 червня 2022 року № 171 заступником начальника відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_9 , у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався Постановою № 704, яка вже діяла на момент призначення останнього у червні 2022 року на посаду.

Отже, суд дійшов висновку, що у позивача не виникло права для нарахування й виплати індексації-різниці за період з 04 червня 2022 року по 05 грудня 2023 року відповідно до приписів абзацу четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Подібний підхід до правозастосування наведений Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 160/2481/23.

Суд також зауважує, що Порядок № 1078 не містить положень щодо збереження виплати військовослужбовцям (працівникам), яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби), індексації-різниці, право на отримання якої виникло за попереднім місцем служби відповідно до положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.

Пунктом 10-2 Порядку № 1078 лише визначено, що для військовослужбовців, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Крім того суд зазначає, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», тому відсутні підстави для виплати позивачу індексації (поточної та індексації-різниці) в період з 01 січня 2023 року по 05 грудня 2023 року.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28 червня 2024 року у справі № 200/2319/23.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, заявлених до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Щодо обраного способу захисту порушених прав позивача суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення: за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року; за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року включно у розмірі, обрахованому відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Постанови № 1078;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 на корить ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 27234,05 грн (двадцять сім тисяч двісті тридцять чотири гривні 05 коп.), за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року у розмірі 184208,35 грн (сто вісімдесят чотири тисячі двісті вісім гривень 35 коп.), а всього 211442,40 грн (двісті одинадцять тисяч чотириста сорок дві гривні 40 коп.).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення: за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року; за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року включно у розмірі, обрахованому відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 27234,05 грн (двадцять сім тисяч двісті тридцять чотири гривні 05 коп.), за період з 01 березня 2018 року по 03 червня 2022 року у розмірі 184208,35 грн (сто вісімдесят чотири тисячі двісті вісім гривень 35 коп.), а всього 211442,40 грн (двісті одинадцять тисяч чотириста сорок дві гривні 40 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова