Справа № 520/33114/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

01 листопада 2024 р. Справа № 520/33114/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

20.11.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо зарахування в пільговому обчисленні стажу її роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, у період з 25.05.1982 по 25.01.1996 та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 27.06.2023 № 64 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити їй пенсію за віком з дня первинного звернення із заявою про призначення пенсії за віком із зарахуванням до стажу роботи період її роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 520/8432/22, що набрало законної сили 18.04.2023, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути первинну її заяву із зарахуванням до її трудового стажу періоду роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату з урахуванням висновків суду у цій справі. На виконання рішення суду відповідач розглянув її заяву про призначення пенсії та рішенням від 27.06.2023 № 64 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу. Не зрозумівши чому відповідач вважає, що у неї відсутній необхідний стаж для призначення пенсії, вона звернулась до пенсійного органу із заявою про роз`яснення. Відповідач листом від 18.08.2023 № 22662-25306/К-03/8-2000/23 повідомив її, що при розгляді заяви про призначення пенсії, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 520/8432/22, був врахований період роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату. При цьому не було проведено пільгове обчислення вказаного страхового стажу для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, оскільки рішенням суду відповідач не був зобов`язаний це зробити.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на позов.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 (розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 27.06.2023 №64 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із зарахуванням до її трудового стажу періоду роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату (в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі), на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 536,80 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 № 1029. Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Також суд зазначив, що статтею 5 названого Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років.

Також пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 за № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Отже, відповідно до зазначених нормативно-правових актів, період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до них, з 01.03.1960 зараховується до стажу роботи в 1,5-кратному розмірі при умові, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Також, суд дійшов висновку, що для належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу, оскільки суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначив, що при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 520/8432/22, зараховано період роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996, згідно архівної довідки № К-6267 від 21.12.2009, виданої архівним відділом Ягоднінського муніципального району Магаданської області. Оскільки, рішенням суду по справі № 520/8432/22 не було зобов`язано зарахувати період роботи в кратному розмірі, цей період зараховано до стажу позивача в одинарному розмірі. Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 по справі № 520/8432/22 виконано в повному обсязі. Проте, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (28 років), прийнято рішення № 64 від 27.06.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Крім того, відповідач звернув увагу суду, що зобов`язання зарахувати період з 25.05.1982 по 25.01.1996 у кратному розмірі, а саме: один рік роботи за один рік та шість місяців суперечить нормам чинного законодавства, оскільки тільки період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діло до 1 січня 1991 року. Під дію п. 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підпадає тільки період з 25.05.1982 по 31.12.1990.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід змінити, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що Угода Про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі Пенсійного забезпечення, підписана 13.03.1992 припинила дію 19.06.2023.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою (зокрема, трудова книжка, диплом про навчання, військовий квиток, свідоцтво про народження, шлюб, розірвання шлюбу, тощо), приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля) у разі коли станом на 24.02.2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

За обставинами, встановленими у справі № 520/8432/22, ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

При зверненні за призначенням пенсії за віком позивачка, зокрема, надала архівну довідку Архівного відділу Ягоднінського муніципального району Магаданської області російської федерації про періоди роботи в Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні ім. Е. Берзина Ягоднінського горно-збагачувального комбінату з 25.05.1982 по 21.05.1985 та з 05.06.1985 по 18.01.1996 за № К-6267 від 21.12.2009.

За принципом екстериторіальності заява розглядалась ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 31.01.2022 № 64 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи (28 років). Страховий стаж позивачки становить 16 років 9 місяців 9 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи ОСОБА_1 з 25.05.1982 по 21.05.1985 та з 05.06.1985 по 18.01.1996 в Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні ім. Е. Берзина Ягоднінського горно-збагачувального комбінату, оскільки в архівній довідці за №К-6267 від 21.12.2009 зазначено прізвище російською мовою « ОСОБА_2 , Клефа», оскільки відповідно до паспорту НОМЕР_1 , виданому Сєверодонецьким МВ УМВС України в Луганській області 05 жовтня 2004 року прізвище зазначено російською «Клефа». При цьому згідно з свідоцтвом про шлюб від 28.02.1987 НОМЕР_2 прізвище російською « ОСОБА_3 » змінено на прізвище « ОСОБА_4 ». Враховуючи зазначене, рішенням встановлено, що для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 25.05.1982 по 21.05.1985 та з 05.06.1985 по 18.01.1996 необхідно надати уточнюючий документ про приналежність даних зазначених в довідці №К-6267 від 21.12.2009 заявниці.

18.04.2022 ОСОБА_1 вдруге звернулась до головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві № 64 від 22.04.2022 заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу роботи (28 років).

19.05.2022 ОСОБА_1 втретє звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №64 від 03.06.2022 (на заміну рішення від 27.05.2022 № 64) заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу роботи (28 років).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року по справі № 520/8432/22, що набрало законної сили 18.04.2023, частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Хмельницькій області, ГУ ПФУ в Одеській області, ГУ ПФУ в Харківській області, ГУ ПФУ в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 31.01.2022 № 64 ГУ ПФУ в Хмельницькій області, рішення від 22.04.2022 № 64 ГУ ПФУ в м. Києві, рішення від 03.06.2022 № 64 ГУ ПФУ в Одеській області

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути первинну заяву ОСОБА_1 із зарахуванням до її трудового стажу періоду роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату з урахуванням висновків суду у цій справі.

На виконання рішення суду у справі № 520/8432/22, ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 із зарахуванням до її трудового стажу періоду роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату та рішенням від 27.06.2023 № 64 відмовив у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішення відповідача вмотивовано тим, що відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV вік і право на призначення пенсії визначається у залежності від набутого особою відповідного страхового стажу і становить 60, 63 і 65 років. У 2021 році (з 01 січня по 31 грудня) право вийти на пенсію у 60 років мають люди, у яких страховий стаж становить не менше 28 років. Стаж для права становить 27 років 03 місяці 17 днів. Страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 03 місяці 29 днів з урахуванням періоду роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 (а.с. 7).

ГУ ПФУ в Харківській області листом від 18.08.2023 № 22662-25306/К-03/8-2000/23 повідомлено позивача, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року по справі № 520/8432/22, яким зобов`язано повторно розглянути її первинну заяву із зарахуванням до її трудового стажу періоду роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату виконано. Зарахувати в кратному розмірі період роботи з 25.05.1982 по 25.01.1996 згідно архівної довідки № К-6267 від 21.12.2009, виданої архівним відділом Ягоднінського муніципального району Магаданської області, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року зобов`язано не було (а.с. 8-9).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені у ст. 24 Закону № 1058-IV, відповідно до частини четвертої якої, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 № 530/П-28.

Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029, до якого включена Магаданська область.

Згідно із статтю 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи російської федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства російської федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода від 13.03.1992) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди від 13.03.1992 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи російської федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства російської федерації.

Так, Верховний Суд у справах № 302/662/17-а, № 263/13671/16-а, № 352/1612/15а (2а/352/70/15), № 348/2208/16-а, № 265/6105/16-а дійшов висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Колегія суддів зауважує, що такі висновки Верховного Суду сформовані у правовідносинах, які стосувались обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі за періоди такої роботи до 01.01.1991.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зарахування до визнаного ГУ ПФУ в Харківській області наявного стажу (26 років 3 місяці 29 днів) періоду роботи з 25.05.1982 до 01.01.1991 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату (в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі), на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців, надає останній право на призначення пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 27.06.2023 за № 64 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV є неправомірним та підлягає скасуванню.

Водночас у справі, яка розглядається спір виник щодо визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, як до так і після 01.01.1991.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом № 1058-IV не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Тимчасовій угоді між Урядом України і Урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 та затвердженому відповідно до Тимчасової угоди Порядку переведення і виплати пенсій (постанова правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 № 10-3).

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні.

Такі висновки узгоджуються і з правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 676/7065/14-а, від 30.05.2019 у справі № 348/2974/14-а та від 14.03.2023 у справі № 160/20914/21.

Зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині дій відповідача щодо зарахуванням до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.1991 по 25.01.1996 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату (в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі), на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - зміні.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права (п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із зарахуванням до її трудового стажу періоду роботи з 25.05.1982 до 01.01.1991 у Ягоднінській торгівельній конторі УРС копальні імені Е. Берзина Ягоднінського гірничо-збагачувального комбінату (в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі), на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу за один рік та шість місяців.».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц