Справа № 335/9740/24
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9740/24 2-а/335/167/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Плецької Юлії Вікторівни до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Плецької Юлії Вікторівни до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 725125 від 16.08.2024 року про накладання на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., та закрити у справі провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16.08.2024 року інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Дєнісовим О.В. винесена оскаржувана постанова, згідно з якою 16.08.2024 о 14-10 год. в м. Запоріжжі, по вул. Маяковського біля буд. 11, розміщено в межах червоної лінії дороги „Електрозаправка, не маючи погодження з органом Національної поліції, чим порушив п. 1.5. ПДР України, постанову КМУ № 198 від 30.03.1994, п. 6;11 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Вважає, що відомостей про те, що ділянка автомобільної дороги по пр. Маяковського, буд. 11, є частиною вулично-дорожньої мережі м. Запоріжжя та перебуває в комунальній власності територіальної громади міста та не має статусу автомобільної дороги державного значення матеріали справи не містять.

Крім того, позивач зазначає, що є неналежним суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки позивач не є ані власником, ані користувачем станції зарядної для електромобілів, дозвіл на порушення об`єкту благоустрою території загального користування за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/пр. Маяковського надавався ТОВ «Бізнес Центр «Маяковський», як власнику об`єкту нерухомості та користувачу прилеглої земельної ділянки (території загального користування).

Так суб`єкт господарювання - ТОВ «Бізнес Центр «Маяковський» встановив станції зарядної для електромобілів, отримавши дозвіл на порушення об`єкту благоустрою території загального користування за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/пр. Маяковського згідно плану з метою проведення ремонту та/або улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків, а також з метою проведення тросів, розтяжок, кабелів, дротів, комунікаційної апаратури тощо, що підтверджується рішенням Виконкому 3МР № 81/9 від 23.02.2018; рішенням Виконкому ЗМР № 31/11 від 25.01.2022; дозволом Виконкому ЗМР № 1558, діючого з 25.01.2023; викопіюванням із план-схеми земельної ділянки в масштабі 1:500; сертифікату відповідності UA.PN.191.2052-23; декларацією про відповідність № 27423TR1067.1077; гарантійним зобов`язання тощо від 18.05.2020.

Враховуючи викладене, вважає що матеріали справи не містять, допустимих та належних доказів, які дали б можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою судді від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання.

16.09.2024 представник Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Назаренко М.М. із позовом не погодився, у відзиві на позов зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що 16.08.2024 під час несення служби інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП виявлено адміністративне правопорушення за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Маяковського біля буд. 11, скоєне ОСОБА_1 , який розмістив у межах червоних ліній дороги електрозаправку, не маючи погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 1.5 ПДР, п. 6 та п. 11 Постанови КМУ № 198 від 1994.

Також, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що йому взагалі не було роз`яснено його права та підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, з чим категорично не погоджується відповідач, оскільки на відеозаписі з нагрудної бодікамери зафіксовано момент розгляду справи та роз`яснення прав особі, що притягається до адміністративної відповідальності згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак, позивач будь-яких клопотань не заявляв, що підтверджується записом доданим до матеріалів справи.

Крім того, представник позивача у позовній заяві підтверджує обставини, що стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зокрема представник позивача зазначає, що суб`єкт господарювання - ТОВ «Бізнес Цента «Маяковський» встановив зарядну станцію для електромобілів, отримавши дозвіл на порушення об`єкту благоустрою території загального користування за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/пр. Маяковського згідно плану з метою проведення ремонту та/або улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків, а також з метою проведення тросів, розтяжок, дротів, комунікаційної апаратури тощо, що підтверджується рішенням Виконкому ЗМР Ме81/9 від 23.02.2018; рішенням Виконкому ЗМР М.31/11 від 25.01.2022; Дозволом Виконкому 3МР М61558, діючого з 25.01.2023; викопіюванням із план-схеми земельної ділянки в масштабі 1:500; сертифікату відповідності UA.PN.191.2052-23; декларацією про відповідність N27423TR 1067.1077; гарантійним зобов`язання тощо від 18.05.2020.

Разом з тим, факт встановлення електрозарядної станції, саме в межах червоних ліній автомобільних доріг, підтверджується відповіддю Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 24.07.2024 №18794/41/32/01-2024 на запит управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції. Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради надано витяг з містобудівного кадастру за даними плану червоних ліній на земельну ділянку по вул. Перемоги / бул. Марії Примарченко (раніше пр. Маяковського) Вознесенівському районі м. Запоріжжя.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Представник відповідача категорично не погоджується з заявленим позивачем розміром понесених витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн. є неспівмірним відносно даної категорії справ.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 16.08.2024 року інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Дєнісовим О.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 725125, згідно якої останнього було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 16.08.2024 о 14-10 год. в м. Запоріжжі, по вул. Маяковського біля буд. 11, розміщено в межах червоної лінії дороги „Електрозаправка, не маючи погодження з органом Національної поліції, чим порушив п. 1.5. ПДР України, постанову КМУ № 198 від 30.03.1994, п. 6;11 та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією частини 2 статті 140 КУпАП, адміністративним правопорушенням є порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст. 140 КУпАП є бланкетною, оскільки не містить в собі переліку конкретної діяльності/бездіяльності, за вчинення/невчинення яких настає адміністративна відповідальність, а лише відсилає до змісту норм, що визначають порядок погодження певних видів діяльності іншими актами законодавства.

Суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, є громадяни, посадові особи, громадяни суб`єкти господарської діяльності.

Відповідно до матеріалів справи, суб`єкт господарювання ТОВ «Бізнес Центр «Маяковський» встановив станції зарядної для електромобілів, отримавши дозвіл на порушення об`єкту благоустрою території загального користування за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги/пр. Маяковського згідно з плану з метою проведення ремонту та/або улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків, а також з метою проведення тросів, розтяжок, кабелів, дротів, комунікаційної апаратури тощо, що підтверджується рішенням Виконкому 3МР № 81/9 від 23.02.2018; рішенням Виконкому ЗМР № 31/11 від 25.01.2022; дозволом Виконкому ЗМР № 1558, діючого з 25.01.2023; викопіюванням із план-схеми земельної ділянки в масштабі 1:500; сертифікату відповідності UA.PN.191.2052-23; декларацією про відповідність № 27423TR1067.1077; гарантійним зобов`язання тощо від 18.05.2020.

Відповідно до оскаржуваної постанови, позивачу інкримінується порушення пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, однак даного пункту не має, є пункт 1.5 розділу 1 ПДР України, згідно з яким, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КпАП України.

Крім того, відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг або "червоних ліній" міських вулиць і доріг здійснюються за погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції згідно із Законами України "Про автомобільні дороги" та "Про дорожній рух".

Разом з тим, у оскаржуваній постанові не зазначено, ким саме розміщено в межах червоної лінії дороги станцію заряджання електромобілів. Крім того, інспектором у постанові не вказано який саме абзац пункту 11 Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 № 198 позивачем порушено.

Досліджені докази, які додані до відзиву представником відповідача, а саме: схема до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 725125 від 16.08.2024, відео з бодікамер, підтверджують те, що тимчасова споруда для проведення підприємницької діяльності (станція заряджання електромобілів) розміщена на проїзній частині автомобільної дороги м. Запоріжжя, вул. Перемоги/пр. Маяковського.

Враховуючи наведене, жодних доказів того, що фізична особа громадянин ОСОБА_1 є відповідальною за погодження з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України розміщення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності суду не надано, зокрема про те, що він перебуває у трудових відносинах з підприємством або громадянином суб`єктом господарської діяльності, що провадить таку діяльність і на нього законодавством або внутрішніми документами суб`єкта господарювання покладено обов`язок отримання відповідного погодження.

Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 за 19 грудня 2008 року визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналізуючи норми наведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП не доведена.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови серії БАБ № 725125 від 16.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання оскаржуваної постанови протиправною, то вона задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, КАС України, встановлено вичерпний перелік рішень суду, які він уповноважений постановити за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що унеможливлює задоволення позову в частині визнання постанови протиправною, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Щодо вимог стосовно стягнення судових витрат, які поніс і які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

На підтвердження розміру витрат, які позивач поніс на оплату послуг адвоката, позивачем не надано жодного підтвердження.

При цьому, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи вищенаведене, з огляду на ті обставини, що позивачем до позову не долучено жодного доказу на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд приходить висновку, що у стягненні витрат на правову допомогу слід відмовити.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Плецької Юлії Вікторівни до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 725125 від 16.08.2024, винесену інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Дєнісовим Олександром Володимировичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя Н.І. Рибалко