Справа № 420/21776/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкову заборгованість в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, орендної плати з фізичних осіб на користь місцевого бюджету Коблівської ТГ у сумі 630 978,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 має заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, орендної плати з фізичних осіб, яка виникла на підставі винесених позивачем податкових повідомлень-рішень. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення ГУ ДПС в Миколаївській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Відповідач відзиву на адміністративний позов не надавав.

Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали суду від 15.07.2024 року про відкриття спрощеного позовного провадження у справі було направлено засобами зв`язку відповідачу за адресою зазначеною позивачем в адміністративному позові, проте не була вручена відповідачу та повернулась на адресу суду з відміткою «повертається».

Суд зазначає, що станом на 31.10.2024 року до суду від відповідача не надходило відзиву на позовну заяву або будь-яких інших пояснень по суті спірних правовідносин.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на обліку у Головного управління ДПС в Миколаївській області.

Відповідно до облікової картки платника податку та Розрахунку податкового боргу платника податків за ОСОБА_1 станом на 26.06.2024 р. рахується податкова заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 303 063,56 грн. та по орендній платі з фізичних осіб у сумі 327 914,88 грн., яка виникла на підставі податкових зобов`язань, визначених відповідачу податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС в Миколаївській області, а саме:

- податковим повідомленням-рішенням від 13.06.2023 року №2-1553- НОМЕР_1 на суму 119 595,60 грн.;

- податковим повідомленням-рішенням від 13.06.2023 року №2-1553- НОМЕР_1 на суму 97 171,43 грн.;

- податковим повідомленням-рішенням від 13.06.2023 року №07-1553- НОМЕР_1 на суму 86 296,53 грн.;

- податковим повідомленням-рішенням від 20.10.2022 року №106-1423 на суму 144 777,37 грн. (часткова сплата 5,86 грн.);

- податковим повідомленням-рішенням від 17.05.2023 року №57460-2411-1423 на суму 183 143,37 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Миколаївській області направлялись відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням, які повернулись на адресу позивача з відміткою «повертається, неправильно зазначена (відсутня адреса), за закінченням терміну зберігання».

Відомостей щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку до суду не надано, отже вказані грошові зобов`язання є узгодженими.

Відповідачем у встановлені законодавством строки суму зазначеної заборгованості сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її стягнення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Пунктом 15.1 ст.15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Питання сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регулює стаття 266 ПК України.

Відповідно до п.266.1.1. ст.266 ПУ України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пункт 266.2. ст. 266 ПК України встановлює об`єкт оподаткування.

Так, відповідно до пп.266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст.16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що ГУ ДПС в Миколаївській області направлялась засобами поштового зв`язку (а.с.22-24,26) відповідачу податкові повідомлення-рішення .

Судом встановлено, що ГУ ДПС в Миколаївській області засобами поштового зв`язку (а.с.15) направлялась відповідачу податкова вимога від 13.07.2023 року №-1429 проте заборгованість відповідачем не сплачена.

Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем вказаної заборгованості до суду не надано.

Суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №826/18379/14 (провадження №К/9901/8600/18) щодо стягнення податкової заборгованості:

«З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління ДПС в Миколаївській області підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки вказаних витрат при розгляді справи не відбулось, підстав для розподілу судових витрат у суду немає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Миколаївській області до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податкову заборгованість в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, орендної плати з фізичних осіб на користь місцевого бюджету Коблівської ТГ у сумі 630 978,44 грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст. 293, 295 КАС України.

Позивач: Головне управління ДПС в Миколаївській області (код ЄДРПОУ ВП 44104027, 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Лягіна, буд. 6).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Суддя Іванов Е.А.