Справа № 500/2152/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2152/24

24 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Щепанюк Ю.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Штунько А.М.

представника відповідача Сторчак О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці, Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Держпраці «Про виконання рішення суду» №16-КТ від 09.04.2024 позивача звільнено із займаної посади 10 квітня 2024 року, у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка раніше її займала, відповідно до пункту 5 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 88 Закону України «Про державну службу».

Будь яких пояснень з приводу звільнення позивачем не надавалося та Відповідачем не вимагалося.

Як вбачається із вказаного наказу, останній прийнято на підставі рішення Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №300/7149/23.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №300/7149/23 позов ОСОБА_2 задоволено та окрім іншого вирішено поновити її з 18 вересня 2023 року в Південно-Західному міжрегінальному управлінні на рівнозначну, займаній ОСОБА_2 посадою саме в Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області.

Позивач вважає, що вищезазначений оскаржуваний наказ Держпраці «Про виконання рішення суду» №16-КТ від 09.04.2024 прийнятий без достатніх правових підстав та з порушенням чинного профільного законодавства, прав та інтересів Позивача, як посадової особи, який з серпня 2023 займає посаду заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та за вказаний період успішно пройшов строк випробування, належним чином виконував посадові обов`язки, завдання та доручення, як керівництва Держпраці так і Південно-Західного міжрегіонального управління, а також жодного разу не був притягнутий до відповідальності за їх невиконання чи неналежне виконання.

Ухвалою суду від 11.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 08.05.2024 року о 11:30 год. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.04.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Відповідач Державна служба України з питань праці скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 26.04.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі 300/7149/23 позов ОСОБА_2 задоволено та окрім іншого вирішено поновити ОСОБА_2 з 18.09.2023 в Управлінні на рівнозначну, займаній ОСОБА_2 посадою в Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області (рішення суду допущено до негайного виконання). В межах справи Держпраці подано заяву про роз`яснення судового рішення, але ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 відмовлено у роз`ясненні судового рішення.

На підставі вищезазначеного рішення, з метою його виконання, Позивача звільнено з займаної посади 10.04.2024, на підставі наказу № 16-КТ від 09.04.2024 «Про виконання рішення суду», у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка раніше її займала, відповідно до пункту 5 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 88 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 889).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному порядку.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, пункт 3 частини першої статті 371 КАС України передбачає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягає негайному виконанню.

Отже, у Відповідача були законні підстави для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення Позивача.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

30.04.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 01.05.2024 року доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання, яке призначено на 08.05.2024 року о 11:30 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 08.05.2024 року, від 06.06.2024 року відкладено розгляд справи на 02.07.2024 року о 11:30 год.

Ухвалою суду від 02.07.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, залучено в якості співвідповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці та відкладено розгляд справи на 20.08.2024 о 11:30 год.

Відповідач Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 18.07.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

На виконання вищезазначеного рішення суду, ОСОБА_1 - заступника начальника міжрегіонального управління звільнено з займаної посади 10.04.2024, на підставі наказу Державної служби України з питань праці № 16-КТ від 09.04.2024 «Про виконання рішення суду», у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка раніше її займала, відповідно до пункту 5 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 88 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 889).

У позовних вимогах Позивач просить суд поновити його на посаді заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - Міжрегіональне управління), яку він займав відповідно до наказу Держпраці від 09.08.2023 № 118-КТ «Про призначення ОСОБА_3 ».

Відповідно до Положення про Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці , затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23 вересня 2022 року № 172 із змінами, передбачено, що начальник Міжрегіонального управління має чотири заступники, у тому числі першого, які призначаються на посади та звільняються з посад Головою Держпраці за погодженням з Першим віце-прем`єр-міністром України - Міністром економіки України.

Відповідно до структури та штатного розпису Міжрегіонального управління передбачено три посади заступника начальника.

Відтак, у зв`язку із відсутністю вакантної посади заступника начальника Південно - Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, на яку ОСОБА_2 поновлено, в наказі Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» пунктом першим

вказано звільнити ОСОБА_1 з посади заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 10 квітня 2024 року, у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка її раніше займала.

Отже, Міжрегіональне управління виконувало наказ Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду»» із змінами.

На підставі вищезазначеного, Міжрегіональне управління вважає, що у позовній заяві Позивач не навів достатніх доказів для визнання протиправним та скасування наказу від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» із змінами, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.04.2024 по дату ухвалення рішення про поновлення на посаді. А тому просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року відкладено розгляд справи на 30.09.2024 року о 11:00 год.

Ухвалою суду від 30.09.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 та відкладено розгляд справи на 24.10.2024 року о 11:30 год.

23.10.2024 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 надійшли пояснення щодо позову ОСОБА_1 та клопотання про залишення позову без розгляду. ОСОБА_2 просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та з врахуванням клопотання про відкликання позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.04.2024 р. по день ухвалення судового рішення.

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали з підстав, викладених у відзивах на позов, просили у його задоволенні відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце розгляду справи, надіслала суду письмові пояснення по суті позову в яких просила відмовити у задоволення позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 24.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу - залишено без розгляду в частині позовних вимог: стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.04.2024 р. по день ухвалення судового рішення.

Заслухавши сторін, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі наказу Державної служби України з питань праці «Про призначення Романа Хромчака» №118-КТ від 09.08.2023 року, ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, до призначення на цю посаду переможця конкурсу, на строк не більше дванадцяти місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, з випробувальним строком 6 (шість) місяців.

У свою чергу, наказом Відповідача «Про присвоєння рангу державного службовця Роману Хромчаку» №10-КТ від 28.02.2024 позивачу, як заступнику начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, з 28 лютого 2024 року присвоєно 6 (шостий) ранг державного службовця, як такому, що успішно пройшов строк випробування.

Проте, наказом Держпраці «Про виконання рішення суду» №16-КТ від 09.04.2024 його звільнено із займаної посади 10 квітня 2024 року, у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка раніше її займала, відповідно до пункту 5 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 88 Закону України «Про державну службу».

Будь яких пояснень з приводу звільнення ним не надавалося та Відповідачем не вимагалося.

Як вбачається із вказаного наказу, останній прийнято на підставі рішення Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №300/7149/23.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №300/7149/23 позов ОСОБА_2 задоволено та окрім іншого вирішено поновити її з 18 вересня 2023 року в Південно-Західному міжрегінальному управлінні на рівнозначну, займаній ОСОБА_2 посадою саме в Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області.

Позивач вважає, що вищезазначений оскаржуваний наказ Держпраці «Про виконання рішення суду» №16-КТ від 09.04.2024 прийнятий без достатніх правових підстав та з порушенням чинного профільного законодавства, прав та інтересів Позивача, як посадової особи, який з серпня 2023 займає посаду заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та за вказаний період успішно пройшов строк випробування, належним чином виконував посадові обов`язки, завдання та доручення, як керівництва Держпраці так і Південно-Західного міжрегіонального управління, а також жодного разу не був притягнутий до відповідальності за їх невиконання чи неналежне виконання.

Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №300/7149/23 Держпраці зобов`язано поновити ОСОБА_2 з 18.09.2023 в Південно-Західному міжрегіональному управлінні Державної служби з питань праці на рівнозначній, займаній ОСОБА_2 посаді В Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області.

Проте, позивач, як заступник начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці згідно наказу Південно-Західного міжрегіонального управління від 12.01.2023 №7/ПЗ «Про розподіл функціональних обов`язків та повноважень між керівництвом Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці» працював у м. Чернівці та координував і контролював діяльність безпосередньо підпорядкованого мені Управління інспекційної діяльності у Чернівецькій області та його підрозділів, зокрема: - відділу з питань праці південно-східного напрямку; - відділу з питань гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці; - відділу з питань безпеки праці південно-східного напрямку.

А тому, позивач вважає, що як вищезазначене рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду так і норми п.5 ч.І ст.83 та п.1 ч.І ст.88 Закону України «Про державну службу», що вказані в наказі Відповідача жодним чином не стосуються виконання службових обов`язків працівників міжрегіонального управління саме у Чернівецькій області, та його, як відповідного профільного заступника, а також не зобов`язували Держпраці приймати оскаржуваний наказ щодо нього.,

Позивач вказав, що окрім нього є ще два заступники начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, які координують і контролюють діяльність безпосередньо підпорядкованих їм Управліннь інспекційної діяльності у Тернопільській та Івано-Франківській областях відповідно.

Відтак, позивач вважає, що прийняття Держпраці оскаржуваного наказу є безпідставним та таким, що здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, що регулює дану сферу відносин та має на меті позбавити позивача реалізації права на працю передбаченого ст.43 Конституції України і подальшого належного виконання покладених обов`язків, що підтверджується наступними нормами права.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ч.І ст.1 Закону України «Про державну службу», державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина друга вказаної статті).

Посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного, органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону (п.4 ч.І ст.2 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до ч.І ст.64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 14 "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці" (далі- Постанова), постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Управління Держпраці у Тернопільській області та Управління Держпраці у Чернівецькій області.

Пунктом 2 Постанови визначено утворити як юридичну особу публічного права Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Наказом Державної служби України з питань праці № 166 від 23.09.2022 утворено Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 18.10.2022 здійснено запис про реєстрацію Південно - Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 № 172 затверджено Положення про Південно - Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Наказом Державної служби України з питань праці «Про можливість забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій» від 02.12.2022 № 230 погоджено пропозицію Південно - Західного міжрегіональне управління Державної служби з питань праці щодо можливості забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій відповідно до Положення про Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 № 172, та інших нормативно-правових актів.

Цим же наказом визначено припинити Управлінню Держпраці в Івано- Франківській області, Управлінню Держпраці у Тернопільській області та Управлінню Держпраці у Чернівецькій області з 05.12.2022 здійснення повноважень та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідних сферах.

Наказом Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 05.12.2022 №2/ПЗ визначено розпочати з 05.12.2022 здійснення Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці повноважень та виконання функцій визначених Положенням про Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженим наказом Державної служби України з питань праці від 23.09.2022 №172 та іншими нормативно-правовими актами.

Відтак, відповідно до Положення про Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Івано-Франківської, Тернопільської та Чернівецької областей.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 , заступник начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області пред`явила адміністративний позов Державної служби України з питань праці та Міжрегіонального управління щодо скасування наказу Державної служби України з питань праці від 18.09.2023№ 122-кт «Про звільнення Мирослави Клим» поновлення на роботі та виплати середнього заробітку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі 300/7149/23 позов ОСОБА_2 задоволено та окрім іншого вирішено поновити ОСОБА_2 з 18.09.2023 в Міжрегіональному управлінні на рівнозначну, займаній ОСОБА_2 посадою в Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області (рішення суду допущено до негайного виконання), однак оскаржується в касаційній інстанції.

В межах справи Міжрегіональним управлінням подано заяву про роз`яснення судового рішення, але ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 відмовлено у роз`ясненні судового рішення.

На виконання вищезазначеного рішення суду, ОСОБА_1 - заступника начальника міжрегіонального управління звільнено з займаної посади 10.04.2024, на підставі наказу Державної служби України з питань праці № 16-КТ від 09.04.2024 «Про виконання рішення суду», у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка раніше її займала, відповідно до пункту 5 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 88 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 889).

У позовних вимогах Позивач просить суд поновити його на посаді заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - Міжрегіональне управління), яку він займав відповідно до наказу Держпраці від 09.08.2023 № 118-КТ «Про призначення ОСОБА_3 ».

Відповідно до Положення про Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці , затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 23 вересня 2022 року № 172 із змінами, передбачено, що начальник Міжрегіонального управління має чотири заступники, у тому числі першого, які призначаються на посади та звільняються з посад Головою Держпраці за погодженням з Першим віце-прем`єр-міністром України - Міністром економіки України.

Відповідно до структури та штатного розпису Міжрегіонального управління передбачено три посади заступника начальника.

Відтак, у зв`язку із відсутністю вакантної посади заступника начальника Південно - Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, на яку ОСОБА_2 поновлено, в наказі Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» пунктом першим

вказано звільнити ОСОБА_1 з посади заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 10 квітня 2024 року, у зв`язку з поновленням на посаді державної служби особи, яка її раніше займала.

Міжрегіональним управлінням видано наказ від 12.04.2024 № 141/ПЗ-К «Про оголошення наказу Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду»».

Однак, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 , заступника начальника Міжрегіонального управління, виконати пункт перший наказу Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» щодо його звільнення із займаної посади було неможливим відповідно до вимог чинного законодавства, а саме:

частиною першою статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон) визначено особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Частиною третьою статті 1 Закону - у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» із змінами передбачено, що у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

На підставі вищезазначеного, та наказу Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» із змінами, зокрема щодо зміни дати звільнення, вносились зміни до наказу Міжрегіонального управління від 12.04.2024 № 141/ПЗ-К «Про оголошення наказу Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду»».

Відтак , 08.07.2024 для Позивача був останній його робочий день.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, пункт 3 частини першої статті 371 КАС України передбачає, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягає негайному виконанню.

Відповідно до Положення про Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Держпраці України від 23 вересня 2022 року № 172, начальник Міжрегіонального управління забезпечує виконання Міжрегіональним управлінням наказів Держпраці.

Отже, Міжрегіональне управління виконувало наказ Державної служби України з питань праці від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» із змінами.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що у позовній заяві Позивач не навів достатніх доказів для визнання протиправним та скасування наказу від 09.04.2024 № 16-КТ «Про виконання рішення суду» із змінами, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.04.2024 по дату ухвалення рішення про поновлення на посаді.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем, в порядку частини першої статті 77 КАС України, не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Державна служба України з питань праці (місцезнаходження/місце проживання: вул. Десятинна, 14,м. Київ,01601, код ЄДРПОУ/РНОКПП 39472148);

- Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (місцезнаходження/місце проживання: вул. Івана Франка, 4,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018, );

третя особа:

- ОСОБА_2 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.