Справа № 320/31445/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Київ № 320/31445/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.01.2023 року № 39 про відмову позивачу в призначенні з 10.01.2023 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу з 10.01.2023 року пенсію за віком відповідно до п.1 ч.1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ зі зменшенням пенсійного віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка працювала у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудн6я 1986 року не менше 5 календарних днів.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 10.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовило у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року відкрито спрощене провадження у адміністративній справі та ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву, відповідач зазначає, що згідно з вимогами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які працювали у зоні відчуження, пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку - з моменту аварії до 1 липня 1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 по 31 грудня 1986 не менше 5 календарних днів, мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років, за наявності необхідного страхового стажу зменшеного на кількість років зменшення віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, але не менше 15 років. За результатами розгляду доданих до заяви документів та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж Позивача обчислений та складає 26 років 7 місяців 14 днів. Окрім того, позивачу не зараховані періоди роботи з 15.10.1982 по 24.06.1983, оскільки дата первинного заповнення дублікату трудової книжки від 22.09.1998 серії НОМЕР_1 не відповідає періодам роботи, внесеним в документ. Також, у дублікаті від 26.06.2015 архівної довідки Галузевого державного архіву Міністрества оборони України від 05.11.2002 № 14693 щодо проходження спеціальних зборів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 18.07.1986 по 26.08.1986, дні виїзду в зону не зазначено. Також в наданому посвідчені учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 25.02.2014 серії НОМЕР_2 С печатка не містить чіткого зображення повного складу тексту та реквізитів, через що її неможливо ідентифікувати.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правом подачі відзиву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся із заявою від 10.01.2023 за призначенням пенсії за віком згідно з частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачене постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1.

Засобами програмного забезпечення визначено структурний підрозділ - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням від 17.01.2023 № 39 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до частини 1 статті 55 Закону.

Відмова обґрунтована тим, що не можливо підтвердити факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 15.10.1982 по 24.06.1983, оскільки дата первинного заповнення дублікату трудової книжки від 22.09.1998 серії НОМЕР_1 не відповідає періодам роботи, внесеним в документ.

Також в наданому посвідчені учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 25.02.2014 серії НОМЕР_2 С печатка не містить чіткого зображення повного складу тексту та реквізитів, через що її неможливо ідентифікувати.

Крім того, у дублікаті від 26.06.2015 архівної довідки Галузевого державного архіву Міністрества оборони України від 05.11.2002 № 14693 щодо проходження спеціальних зборів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 18.07.1986 по 26.08.1986, дні виїзду в зону не зазначено.

Відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку від 17.01.2023 загальний страховий стаж позивача складає 26 років 7 місяців 14 днів.

Позивач, вважаючи неправомірною відмову відповідача у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі- Закон № 769-XII).

Згідно із статтею 9 Закону № 796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону № 796 предбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачені пільги для обумовленої категорії громадян, перелік яких та підстави надання залежать від категорії, до якої вони належать.

Зокрема, відповідно до пункту 1 чатини 1 статті 55 даного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

З контексту наведеної норми ст. 55 Закону № 796 можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу (аналогічний висновок наведений у тексті постанови Верховного Суду від 16.05.2018 у справі 280/1162/16-а).

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, населених пунктів, які вважаються зоною відчуження, затверджений Постановою Кабінету Мністрів УРСР від 23.07.1991 № 106.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону № 796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Зі змістом ст. 65 цього Закону документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися післьгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановю Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А синього кольору.

Пунктом 11 вказаного Порядку № 551 зазначено, що Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особовго рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхом листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Отже, основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, відтак надає йому право користування пільгами, встановлених Законом № 796, зокрема щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Позивач має посвідчення учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (2 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 виданим 20.03.2009 року, на якому проставлено штамп червоного кольору Перереєстровано, яке є безстроковим і діє на всій території України, що дає право позивачу на призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до пункту 1 статті 55 Закону № 796. Вказане посвідчення є чинним, та не скасованим.

В матеріалах справи наявні довідки Українського державного науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту Укрндіводоканалпроект від 07.09.2022 № 347/3-00, від 22.07.2022 № СК3/6, від 13.07.2022 № СК3/5 в яких зазначено, що з 08.10.1986 по 15.10.1986 позивач приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Період перебування у зоні та участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС складає більше 5 календарних днів, а отже позивач має право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII зі зменшенням пенсійного віку на 10 років тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити пенсію за віком з 10.01.2023, суд зазначає таке.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Разом з цим, ст. 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.

Заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.01.2023 № 39 про відмову ОСОБА_1 в призначенні з 10.01.2023 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ) з 10.01.2023 пенсію за віком відповідно до п. 1 ч.1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII зі зменшенням пенсійного віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.