Справа № 320/46606/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04 листопада 2024 року Київ № 320/46606/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лісіцького А.В. звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України щодо не звільнення з військової служби позивача за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років та зобов`язати відповідача - НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Ухвалою від 22.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання.

Від представника позивача надійшла заява, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони керівництву військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України вчиняти дії щодо переведення до іншої частини та залучення військовослужбовця солдата ОСОБА_1 до виконання військових обов`язків в участі у відсічі від збройної агресії Російської Федерації до набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що ОСОБА_1 добровільно мобілізувався відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» 08.03.2022 та проходить військову службу під час загальної мобілізації через введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата стрільця-електрика 1 стрілецької роти НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, що підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_4 .

30.08.2024 позивач звернувся до керівництва відповідача з рапортом про звільнення з військової служби на підставі перебування на його утриманні троє дітей. Незважаючи на це, позивач і надалі проходить військову службу у відповідача і може залучатись до виконання наказів керівництва цієї військової частини, що у свою чергу унеможливить реалізацію права брати участь у судовому процесі, що призведе до затягування розгляду справи по суті, аналогічно і звільнення з військової служби, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо це рішення буде ухвалено на його користь.

Про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, із посиланням на норми статей 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», заявник зазначив, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації в особливий період, набувають нового юридичного статусу військовослужбовці. При цьому, військовослужбовець, який несе військову службу, має право на звільнення з військової служби та не повинен виконувати обов`язки у переведенні до іншої військової частини, а також брати участь у відсічі від збройної агресії Російської Федерації. Таким чином, на думку заявника, якщо позивача може бути залучено до виконання обов`язків відповідно виданих наказів керівництва військової частини, це у подальшому унеможливить реалізацію права на звільнення з військової служби, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде ухвалено на користь позивача, оскільки звільнення з військової служби військовослужбовця, який буде задіяний у відсічі від збройної агресії у зоні бойових дій, є неможливим. З огляну на викладене, уважаючи наявність у позивача посвідчення багатодітної родини серії НОМЕР_5 від 27.03.2023, виданого Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного з наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи із системного аналізу зазначених положень, убачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника має бути очевидною.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити заявнику реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності викладеним нормам та обставинам, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки за правилами пункту 10 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Ініційований у заяві про забезпечення позову спосіб такого забезпечення (шляхом заборони керівництву військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України вчиняти дії щодо переведення до іншої частини та залучення військовослужбовця солдата ОСОБА_1 до виконання військових обов`язків в участі у відсічі від збройної агресії Російської Федерації до набрання законної сили рішенням суду), фактично охоплюється змістом пункту 10 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, за умови задоволення, призведе до зупинення відповідного наказу або розпорядження командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 , який може бути відданий військовослужбовцю позивачу в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Крім того, вжиття таких заходів вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням усіх фактичних обставин справи.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду цієї заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваної бездіяльності, оскільки встановлення очевидності ознак її протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Слід відмітити, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

До заяви про забезпечення позову заявником не надано жодних доказів наявності реальної загрози правам та інтересам заявника, у т.ч. як щодо переведення, так і щодо залучення військовослужбовця солдата ОСОБА_1 до виконання військових обов`язків в участі у відсічі від збройної агресії Російської Федерації.

За вказаних обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Скрипка І.М.