Справа № 320/21557/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року справа № 320/21557/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний Суд» звернувся ОСОБА_1 (далі позивач та/або ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі відповідач та/або ГУ ПФУ в м. Києві, пенсійний орган), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неповідомлення ОСОБА_1 про наслідки, які полягають у зменшенні розміру його пенсії за наслідком подання заяви про призначення пенсії в 2021 році та щодо не проведення індексації його пенсії в 2022 та в 2023 роках;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 з наступного дня за днем досягнення ним пенсійного віку, а саме з 01.12.2021 та провести індексацію його пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який має враховуватись для обчислення його пенсії (за 2019, 2020, 2021 р.р.) з 01.03.2022р. - 1,14 та з 01.03.2023 у розмірі 1,197.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

03.12.2023 канцелярією суду зареєстровано докази усунення недоліків позову, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 24.07.2023 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати її розгляд за наявними у справі матеріалами.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивач стверджує, що внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_1 отримано пенсійне забезпечення (пенсію) в меншому розмірі, аніж це було можливо.

На переконання представника позивача, бездіяльність пенсійного органу полягає у не роз`ясненні ОСОБА_1 наслідків, які полягають у зменшенні розміру його пенсії, за наслідком подання заяви про призначення пенсії в 2021 році. При цьому представник позивача наголошує, що відповідачем протиправно не проведено індексацію пенсії ОСОБА_1 у 2022 та в 2023 роках, що і зумовило звернення до суду із даним адміністративним позовом.

28.01.2024 у Київському окружному адміністративному суді зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому представник ГУ ПФУ в м. Києві заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, стверджуючи, що діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Згідно із частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся 10.12.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою встановленого зразка про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 22.12.2021 №2600-0207-8/206504 ГУ ПФУ в м. Києві відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до пенсійного органу вищого рівня Пенсійного фонду України.

Відповідно до доручення Пенсійного фонду України від 13.03.2023

№8868-5424/Б-03/8-2800/23 пенсія ОСОБА_1 призначена з 01.12.2021, про що повідомлено листом від 03.04.2023 №2600-0202-8/61422 та надано розпорядження про призначення пенсії з розрахунком заробітку і стажу. Розмір призначеної пенсії з 01.12.2021 склав 10060,67 грн.

Разом з цим, з окресленого розпорядження вбачається, що при обчисленні пенсії позивача пенсійним органом застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2018 2020 та не проведено індексацію його пенсії.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії, з урахуванням окресленого показника, та проведення індексації.

Листом від 08.05.2023 №14944-15323/Б-02/8-2600/23 ГУ ПФУ в м. Києві повідомив заявника про відсутність підстав для проведення індексації пенсії та призначення останньої у відповідності до чинного законодавства.

ОСОБА_1 вважає, що його права та охоронювані законом інтереси порушені внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон, у редакції чинній станом на час подання позивачем заяви про призначення пенсії).

Разом з цим основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Частиною 1 статті 55 Закону № 796-XII регламентовано, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону (ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII).

За загальним правилом, визначеним у частині 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до пункту 1.7 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2015 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із частиною 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 статті 40 Закону № 1058-IV, серед іншого визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що пенсія призначається пенсійним органом з дня звернення особи із заявою про призначення пенсії, яким вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

При цьому для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується, зокрема, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як вже було вказано судом вище та не заперечувалось сторонами, із заявою про призначення пенсії до пенсійного органу позивач звернувся 10.12.2021. Для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії позивачу ГУ ПФУ в м. Києві було враховано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки.

Позивач, із посиланням на пункт 1 частини 1 статті 45 Закону № 796-XII стверджує, що неповідомлення відповідачем про наслідки, які полягають у зменшенні розміру його пенсії за наслідком подання заяви про призначення пенсії в 2021 році є протиправною бездіяльністю ГУ ПФУ в м. Києві.

Суд критично сприймає такі доводи, мотивуючи це наступним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/276/19 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Водночас для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Аналіз наведеного дає суду підстави сформувати висновки про те, що для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною необхідна наявність у такого суб`єкта юридичного обов`язку вчинити певні дії на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесених до його компетенції.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження звернення позивача до ГУ ПФУ в м. Києві про надання роз`яснень щодо порядку призначення пенсії.

Більше того, суд акцентує увагу на тому, що положеннями Закону № 1058-IV чи

будь-яким іншим нормативно-правовим актом або підзаконним нормативно-правовим актом не покладено обов`язку на пенсійний орган повідомляти про наслідки подання особою заяви про призначення пенсії раніше терміну. Особа самостійно, на власний розсуд має право подати заяву про призначення їй пенсії безвідносно до наявності чи відсутності у неї права на її призначення.

При цьому суд звертає увагу позивача, щодо положення пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, адже ним регламентовано, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Дані положення стосуються умов призначення пенсії за віком, регламентовані статтею 26 Закону № 1058-IV.

У той же час, пенсія позивачу призначена на підставі частини 1 статті 55 Закону

№ 796-XII, яка не встановлює жодних строків призначення пенсії, а надає право особі на зниження пенсійного віку, передбаченого в статті 26 Закону № 1058-IV. Відтак, у межах спірних правовідносин, з урахуванням положень частини 3 статті 55 Закону № 796-XII, застосуванню підлягає загальне правило, визначене в частині 1 статті 45 Закону № 1058-IV, а саме: «Пенсія призначається з дня звернення за пенсією…».

Крім цього суд відхиляє посилання позивача на пункт 5 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1

(у редакції чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) визначає організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України (далі - органи Пенсійного фонду), у тому числі за допомогою засобів телекомунікації, відповідно до вимог Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Положення № 13-1).

Згідно з пунктом 5 Положення № 13-1 особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право отримувати консультації та роз`яснення щодо застосування законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення, у тому числі щодо прав та обов`язків платника єдиного внеску та застрахованої особи.

Наведені положення встановлюють право особи отримати консультації та роз`яснення щодо застосування законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення, проте не покладає обов`язок на пенсійні органи надавати їх на підставі поданої особою заяви про призначення пенсії, за відсутності відповідного клопотання про надання роз`яснення та/або надання консультації.

Суд наголошує, що за правилами пункту 4.3 Положення 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, за результатами розгляду заяви особи про призначення пенсії пенсійним органом приймається рішення про її призначення та/або відмову в призначені пенсії із зазначенням таких підстав.

Таким чином, посилання представника позивача на обґрунтування правової позиції щодо наявності ознак протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві є помилковими та такими, що не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неповідомлення ОСОБА_1 про наслідки, які полягають у зменшенні розміру його пенсії за наслідком подання заяви про призначення пенсії в 2021 році та зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 з наступного дня за днем досягнення ним пенсійного віку, а саме з 01.12.2021 задоволенню не підлягають.

Що ж стосується позовних вимог в частині проведення індексації пенсії, суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ в м. Києві при призначенні пенсії позивачу використано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії за 2018, 2019, 2020 роки.

Суд відмічає, що протиправності дій пенсійного органу в частині застосування показників заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії за 2018, 2019, 2020 роки під час розгляду справи не встановлено.

У листі ГУ ПФУ в м. Києві від 08.05.2024 № 14944-15323/Б-02/8-2600/23 відповідач посилається на те, що оскільки, пенсію позивачу призначено з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн, тому проводити перерахунки пенсії з 01.03.2022 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 6186,32 грн та з 01.03.2023 з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 7405,03 грн, недоцільно.

Разом з цим проаналізувавши матеріали справи та зміст листа ГУ ПФУ в м. Києві

від 08.05.2024 № 14944-15323/Б-02/8-2600/23, судом вбачається, що спірним аспектом в межах даної адміністративної справи є наявність правових підстав для використання відповідачем показника середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню на відповідний коефіцієнт, визначений станом на 01.10.2017, що становить 3764,40 грн.

Так, у відповідності до частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Аналіз положень абзацу 1 частини 2 статті 42 Закону № 1058 свідчить, що індексація пенсії проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а не шляхом безпосереднього збільшення розміру пенсії.

В свою чергу, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, для цілей індексації збільшується за правилами, визначеними абзацом 2 частини 2 статті 42 Закону № 1058.

Як вже було вказано судом вище, відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, одним із показників, який враховується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, є середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передуються року звернення за призначенням пенсії.

20 лютого 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі Постанова КМУ № 124).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 124 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).

Згідно із пунктом 2 Постанови КМУ № 124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17;

у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 124 цим Порядком відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені,

з-поміж іншого, відповідно до Закону № 1058.

Пунктом 3 Порядку № 124 установлено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли:

по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом 3 частини 3 статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок);

Коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за формулою, наведеною в пункті 4 Порядку № 124.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається з урахуванням таких показників як:

ЗСЦ показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзсп(1) : Псзп(2) х 100% - 100%, де

Псзп(1) показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп(2) показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Починаючи з 2021 року показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначатиметься як співвідношення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Отже, за правилами пункту 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом 1 пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону № 1058 та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців 1, 2 цього пункту, з урахуванням абзаців 1, 3 частини 1, частини 2 статті 28, абзацу 2 пункту 41 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2148, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена ст. 25 Закону № 1058 на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 124 показник середньої заробітної плати визначається станом на 01 жовтня 2017 року і становить 3764,40 грн. (3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн) : 3 = 3764,40 грн, де 3149,45 грн середня заробітна плата за 2014 рік, 3 661,41 грн середня заробітна плата за 2015 рік, 4 482,35 грн середня заробітна плата за 2016 рік.

В 2019 році показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,17, що передбачено пунктом 2 Постанови КМУ № 124.

Як наслідок, в 2019 році показник середньої заробітної плати при перерахунку пенсій становив 4404,35 грн (3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн).

Таким чином, механізм індексації пенсій, визначений частиною 2 статті 42 Закону

№ 1058 та Порядком № 124, зводиться до збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за правилами, визначеними абзацом 2 частини 2 статті 42 Закону № 1058, на відповідний коефіцієнт.

При цьому для цілей індексації показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, обчислюється відповідно до пункту 5 Порядку № 124.

16.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 118 «Про індексацію пенсій за заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова КМУ № 118).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 118 установлено, що з 1 березня 2022 року:

перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

При цьому пунктом 4 Постанови КМУ № 118 установлена з 01 березня 2022 року до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2022 року згідно з Порядком № 124, щомісячна доплата до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 Постанови КМУ № 127 щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, у 2022 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,14 і становив 6186,32 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 = 6186,32 грн).

Надалі, 24.02.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168

«Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова КМУ № 168).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсі згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

При цьому пунктом 6 Постанови КМУ № 168 установлена з 01 березня 2023 року до пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2023 року згідно з Порядком № 124 щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 Постанови КМУ № 127 та пунктом 4 Постанови КМУ № 118, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, у 2023 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,197 і становив 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405,03 грн).

Судом встановлено, що пенсія позивачу призначена з 10.12.2021.

Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2024 року відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058, Порядку № 124, Постанови КМУ № 118 та Постанови КМУ № 168.

Проте, суд наголошує, що такий перерахунок не призводить автоматично до підвищення його пенсії з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року.

Так, з 01.03.2022 при перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058, Порядку № 124 і Постанови КМУ № 118 для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,14 і становив 6186,32 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 = 6186,32 грн).

З 01.03.2023 при перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058, Порядку № 124 і Постанови КМУ № 168 для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,197 і становив 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405,03 грн).

Суд зазначає про те, що пенсія позивачу призначена у 2021 році, і для обчислення її розміру був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки (2018-2020 роки), який становив 9118,81 грн, що є більшим за показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, збільшений на коефіцієнт 1,14 (в 2022 році), на коефіцієнт 1,197 (в 2023 році).

В даному контексті варто зауважити, що приймаючи Постанови КМУ № 118, 168, Уряд передбачав, що внаслідок перерахунку з 01 березня певні пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058, не підвищаться.

Разом з цим суд звертає увагу, що пунктом 5 Порядку №124 Кабінет Міністрів України визначив, що для цілей індексації в 2019 році на відповідний коефіцієнт збільшується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року, не може вважатися виходом Уряду за межі наданих йому повноважень.

З огляду на чинне правове регулювання в правовідносинах щодо пенсійного забезпечення застосовуються два показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховується для обчислення пенсії:

1) показник, про який йдеться в частини 2 статті 40 Закону № 1058, який застосовується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема при її призначенні;

2) показник, про який йдеться в частині 2 статті 42 Закону № 1058, який застосовується для цілей індексації пенсій, (який визначається відповідно до пункту 5 Порядку № 124).

Суд наголошує, що в контексті спірних правовідносин визначальним є не рік виходу на пенсію, а те, чи перевищує показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як складову формули визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії конкретної особи.

В результаті перерахунку пенсії для цілей індексації підвищується розмір пенсії тих пенсіонерів, які отримували пенсію, розмір якою був обчислений із заробітної плати (доходу), при визначенні якої врахована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є меншою за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році.

Водночас розмір пенсії тих пенсіонерів, які отримували пенсію, розмір якою був обчислений із заробітної плати (доходу), при визначенні якої врахована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є більшою за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, не підвищується в результаті перерахунку пенсії для цілей індексації.

Заробітна плата, з якою обчислений розмір пенсії позивача, визначені із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 9118,81 грн, що є більшим за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації в 2022 році (6186,32 грн), в 2023 році (7405,03 грн).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що внаслідок перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року пенсійний орган не допустив протиправних дій та не порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Резюмуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову в цілому.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.