Справа № 761/29063/24
Суддя: Аббасова Н. В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/571/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Аббасової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухини А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: головний спеціаліст-інспектор з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяк Євгеній Михайлович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: головний спеціаліст-інспектор з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяк Євгеній Михайлович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяка Є.М. (далі по тексту - інспектор з паркування) від 26.07.2024 серія 2КІ №, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 15.10 (б) Правил дорожнього руху.

Позивач вважає постанову інспектора з паркування протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутня подія правопорушення, адже зупинка автомобіля була здійснена на тротуарі із дотриманням умов, передбачених п. 15.10 (в) розділу 15 ПДР.

Зазначає, що постанова інспектора з паркування містить відомості, які не відповідають дійсності щодо фактичного розташування автомобіля на тротуарі.

Інспектором здійснено фотознімки з яких видно, що дійсно, транспортний засіб Nissan Micra д.р.н. НОМЕР_1 перебуває на тротуарі. Однак, не зафіксовано, що автомобіль припарковано у дії дорожніх знаків, які дозволяють чи забороняють зупинку чи стоянку, як того вимагає п. 15.10 (б) розділу 15 ПДР. Також інспектором не було зафіксовано розміри пішохідної частини в повному обсязі.

Позивач стверджує, що залишила транспортний засіб на краю тротуару, який відокремлений від проїзної частини газоном, залишивши щонайменше 2 метри для вільного руху пішоходів, що зафіксувала із застосуванням вимірювальної рулетки у присутності свідка. На фотознімках, зроблених позивачем, також підтверджено факт відсутності у місці паркування її автомобіля будь-яких забороняючих знаків стоянки або зупинки.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяка Є.М. серія 2КІ № від 26.07.2024.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2024 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України. Також зазначеною ухвалою встановлено третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали та відзиву у справі для подання пояснень щодо позову або відзиву, до яких застосовуються правила, встановлені ст.162 КАС України.

30.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому висловлено прохання у задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що транспортний засіб Nissan Micra д.р.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , залишено для стоянки на тротуарі у місці, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками. Посилання позивача на положення п. 15.10 в) ПДР є необґрунтованими та безпідставними, оскільки транспортний засіб позивача було розташовано на тротуарі, а не на краю тротуару, чим і було порушено ПДР. Матеріали фотофіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а саме розміщення транспортного засобу із порушенням зупинки, стоянки. Встановивши відповідальну особу, а саме ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб Nissan Micra д.р.н. НОМЕР_1 , інспектор з паркування виніс постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.07.2024 за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП. Приймаючи оскаржувану постанову інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки руху, діяв із дотриманням норм чинного законодавства України. Позивачем не було надано доказів неправомірної поведінки інспектора з паркування при прийнятті оскаржуваної постанови.

Від третьої особи пояснення щодо позову або відзив не надходили.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяка Є.М. від 26.07.2024 серія 2КІ №, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно змісту постанови інспектора з паркування від 26.07.2024 серія 2КІ № про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), 26.07.2024 о 09 год. 45 хв. на вул. Григорія Сковороди, 1 в м. Києві, водій транспортного засобу Nissan Micra д.р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 допустила порушення п. 15.10 б) Правил дорожнього руху, а саме: транспортний засіб поставлено на стоянку на тротуарі, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ інспектора.

Згідно частин 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам (пункти 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями частин 1, 3 ст. 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Відповідно до п. 15.10 б) ПДР стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Приписи пункту 15.10. Правил дорожнього руху мають імперативний характер, тобто зобов`язують учасника дорожнього руху діяти у чіткій відповідності до його приписів, стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Із матеріалів фотофіксації, які відповідачем долучаються до відзиву на позовну заяву, вбачається, що приналежний позивачу транспортний засіб залишено для стоянки на тротуарі у місці, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Позивач у позові стверджує, що залишила свій легковий автомобіль на краю тротуару і для руху пішоходів залишилось щонайменше 2 м. Однак, посилання позивача на положення п. 15.10 в) ПДР є необґрунтованими з огляду на таке.

Так, згідно п. 15.10 в) ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Зі змісту вказаної норми вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: 1) стоянка здійснюється легковим автомобілем або мотоциклом; 2) стоянка здійснюється на краю тротуару; 3) стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Слід зазначити, що краєм вважається лінія, що обмежує поверхню чого-небудь, а також тим, що прилягає до цієї лінії; кінець. Таке визначення слова «край» міститься у словниках української мови.

Таким чином, краєм тротуару є бордюрний камінь, саме зупинка на якому дозволена п. 15.10 в) ПДР.

З наявних у справі матеріалів фотофіксації, які долучено відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що автомобіль Nissan Micra д.р.н. НОМЕР_1 був припаркований не на краю тротуару, що знаходиться біля полоси руху транспортних засобів, оскільки вздовж краю тротуару встановлені паркувальні стовпчики, які використовуються для обмеження доступу до певних зон, запобігання хаотичному паркуванню та захисту пішоходів.

Долучені позивачем до матеріалів справи роздруківки фотознімків не спростовують факту здійснення стоянки автомобіля позивача на тротуарі.

З огляду на зазначене, посилання позивача на дотримання нею положень п. 15.10 в) ПДР, є необґрунтованим, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару.

Як встановлено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.10 б) ПДР, зі змісту якого вбачається, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Позивачем не надано до суду доказів, що приналежний їй транспортний засіб був розташований у місці, позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками.

Доводи позивача про те, що інспектором з паркування не було зафіксовано, що автомобіль припарковано у дії дорожніх знаків, які забороняють зупинку чи стоянку, а також розміри пішохідної частини в повному обсязі, не мають вирішального значення при ухваленні рішення у цій справі. Оскільки, у даному випадку, для встановлення події правопорушення необхідним є встановлення факту стоянки транспортного засобу на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). За заведених обставин, суд не приймає до уваги зазначені аргументи позивача.

Згідно положень ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Нормами ст. 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Отже, встановивши відповідальну особу, а саме позивача, за якою зареєстровано транспортний засібNissan Micra д.р.н. НОМЕР_1 , інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Наявні у справі матеріали відеофіксації містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Зазначені докази є належними та достатніми доказами у справі, якими зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, інспектор з паркування діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивачем не було надано до суду доказів неправомірних дій інспектора з паркування Серяка Є.М. під час складання оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що інспектор з паркування Серяк Є.М. діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП, вина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України, є доведеною.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів і їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Враховуючи ту обставину, що суд не вбачає підстав для задоволення позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 8, 9, 19, 25, 72, 77, 90, 241-246, 251, 286, 293, 295 КАС України, статтями 8, 9, 14-2, 122, 219, 245, 251, 252, 280, 289 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: головний спеціаліст-інспектор з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяк Євгеній Михайлович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Н.В. Аббасова