Справа № 520/30156/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 листопада 2024 року № 520/30156/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ «ДАНЕТ» ();

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495), поновити реєстрацію ТОВ «ДАНЕТ» () в реєстрі платників єдиного податку як платника єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5 відсотків з 01 жовтня 2024 року шляхом включення до реєстру платників єдиного податку.

Представником позивача до суду разом із позовом було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП - 43983495) №15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ "ДАНЕТ" (), до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що жодна норма діючого законодавства не передбачає зупинення дії рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку. Більше того, як зазначає представник позивача, ч.4 ст.150 КАС України навпаки чітко підкреслює дану процесуальну особливість, а отже у такому випадку чинність зазначеного рішення відповідача (без зупинення його дії) може призвести до наслідків, які можуть істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача. Прийняте рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку спричиняє надмірне податкове та інше навантаження на позивача при анулюванні реєстрації платника єдиного податку, що є підставою для необхідності здійснити обов`язкову реєстрацію платником податку на додану вартість згідно положень п.183.4 ст.183 Податкового кодексу України, збільшення податкового навантаження на 20% від всієї суми прибутку, оскільки основні витрати полягають у сплаті послуг на адресу контрагентів, які не мають статусу платників податку на додану вартість, що у свою чергу не надає права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість; необхідності здійснювати додатковий (значно складніший) податковий облік та пов`язані з ним аспекти - електронне адміністрування податок на додану вартість, реєстрація податкових накладних, правило «першої події» як для податкових зобов`язань, так і для податкового кредиту, пропорційне віднесення сум податку до складу податкового кредиту, «умовний продаж» та інші особливості податкового законодавства; подання додаткової більш складної податкової звітності та сплата податкових зобов`язань кожного місяця; виникнення додаткових підстав для проведення перевірок ДПС - кожна податкова декларація з податку на додану вартість підлягає камеральній перевірці, а п.п.78.1.8. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України передбачено і спеціальну додаткову підставу призначення позапланової документальної перевірки, додаткова відповідальність у випадку нереєстрації платником податку на додану вартість згідно п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України. Також представником заявника зазначено, що прийняття спірного у цій справі рішення має наслідком збільшення податкового навантаження на 18% у вигляді необхідності сплати податку на прибуток, "єдиноподатні"-наслідки для всього доходу, отриманого позивачем з 01.01.2022 року від виду діяльності, який входить до класу 61.10 КВЕД-2010 та фактична необхідність застосування двох систем оподаткування та стан невизначеності до моменту винесення рішення у справі свідчить про те, що існує реальна загроза завдання шкоди правам та інтересам позивача, зокрема, матеріальним, яка буде значною, оскільки відновлення ділових відносин та нормалізація ведення господарської діяльності позивача призведе до значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч.9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно приписів ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, суд наголошує, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що предметом даного позову є оскарження рішення Головного управління ДПС у Харківській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 43983495) № 15/20-40-04-12-19 від 29.10.2024 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи ТОВ «ДАНЕТ» ().

Позивачем у адміністративному позові вказано, що оскаржуване у цій справі рішення є протиправним, оскільки відповідачем останнє прийнято із порушенням вимог чинного законодавства та без врахування усіх обставин.

Суд зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається наведення заявником обґрунтувань щодо необхідності застосування таких заходів тим, що прийняте контролюючим органом рішення має негативні наслідки для позивача, а не зупинення його дії призводить до значного податкового навантаження на товариство. У разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду цієї адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення вже передчасно погашеного чи стягнутого спірного боргу.

Відтак, враховуючи вищевикладене та з огляду на обставини того, що матеріали заяви не містять доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову у спосіб, вказаний заявником, не виникли, що свідчить про недоведеність заявником обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНЕТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.