Справа № 560/12120/24
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2024 №501/3/1772, щодо відмови в задоволенні рапорту від 09.05.2024 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до пп. г п. 2 ч. 4. статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції діючій на момент подання рапорту) у зв`язку з наявності у його дружини ІІ групи інвалідності.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення військової частина НОМЕР_1 оформлене листом від 07.08.2024 №1626 щодо відмови в задоволенні рапорту від 09.05.2024 року про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до пп. г п.2 ч.4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», (в редакції діючій на момент подання рапорту) у зв`язку з наявності у його дружини II групи інвалідності.

3. Зобов`язати відповідачів військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 , розглянути повторно рапорт від 09.05.2024 року ОСОБА_1 та звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до пп. г п. 2 ч.4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", (в редакції діючій на момент подання рапорту від 09.05.2024 року) у зв`язку з наявності у його дружини II групи інвалідності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби, оскільки його дружина ОСОБА_2 має другу групу інвалідності.

Проте, як стверджує позивач, у звільненні з військової служби за результатом розгляду вищевказаного рапорту йому було відмовлено.

Ухвалою суду від 22.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також вказаною ухвалою витребувано у військової частини НОМЕР_1 :

- копію рапорту позивача від 09.05.2024 про звільнення з військової служби та долучені до нього документи;

- письмову інформацію стосовно того, чи приймалось рішення за результатом розгляду рапорту позивача від 09.05.2024 щодо звільнення з військової служби.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що 09 травня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 було отримано рапорт ОСОБА_1 , щодо його звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб із інвалідністю II групи.

Військовою частиною НОМЕР_1 вищевказаний рапорт було направлено за належністю до військової частини НОМЕР_2 , яка має право на прийняття рішення щодо звільнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 .

Так, відповідно до листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2024 №501/3/1772, матеріали щодо звільнення старшого солдата ОСОБА_1 повернуто без реалізації.

Військова частина НОМЕР_2 також подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що з 18.05.2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" №3633-IX.

У зв`язку із внесеними змінами положеннями пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у новій редакції чинній з 18.05.2024, визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у редакції чинній з 18.05.2024, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Таким чином, на переконання відповідача, після внесених Законом №3633-IX змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач зобов`язаний був також підтвердити необхідність здійснення постійного догляду за дружиною.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивачем подано рапорт від 09.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю II групи.

Рапорт зареєстрований військовою частиною 09.05.2024, що підтверджується відміткою на копії рапорту.

За результатами розгляду рапорту позивача щодо звільнення з військової служби військовою частиною НОМЕР_2 прийнято рішення залишити вказаний рапорт без реалізації.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у редакції станом на 04.05.2024, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

18.05.2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" №3633-IX.

У зв`язку із внесеними змінами положеннями пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у новій редакції чинній з 18.05.2024, визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції чинній з 18.05.2024) військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Отже, положення Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якими визначено підстави звільнення з військової служби, змінились та законодавцем шляхом внесення змін до нормативно-правового акту встановлено, що для звільнення з військової служби військовослужбовець має довести необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Так, позивачем подано відповідачу рапорт від 09.05.2024 про звільнення з військової служби у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб із інвалідністю II групи.

Разом із тим, за вказаним рапортом позивача та доданих до нього документів про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військова частина НОМЕР_2 листом від 19.07.2024 повідомила військову частину НОМЕР_1 (за місцем проходження позивачем військової служби) про повернення таких документів без реалізації. Тобто, будь-якого рішення (наказу про звільнення зі служби; рішення про відмову у звільненні з військової служби чи письмової відповіді по суті рапорту) військовою частиною НОМЕР_2 не приймалося.

Таким чином, військовою частиною НОМЕР_2 не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту позивача від 09.05.2024 про звільнення з військової служби та відповідного рішення за результатами розгляду вказаного вище рапорту позивача відповідачем не було прийнято, тоді як позивачем такий рапорт було направлено на адресу відповідача у встановленому законодавством порядку. Водночас, відповідачем не було наведено жодних підстав та не надано належних, достатніх та допустимих доказів правомірності його бездіяльності в частині не розгляду рапорту позивача від 09.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі на підставі п.п. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ з урахуванням встановлених вище судом обставин та аналізу чинного наведеного законодавства.

Водночас, суд зазначає, що розгляд рапорту військовослужбовця про звільнення зі служби повинен відбуватися за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, уточнення даних про проходження особою військової служби, документальне підтвердження періодів служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проведення розрахунку вислуги років військової служби.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що військовою частиною НОМЕР_2 допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду по суті рапорту позивача від 09.05.2024 про звільнення з військової служби.

У той же час, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення військової частини НОМЕР_1 , оформлене листом від 07.08.2024, щодо відмови у задоволенні рапорту від 09.05.2024 слід відмовити, оскільки вказана військова частина лише повідомила позивача про прийняте рішення військової частини НОМЕР_2 залишити вказаний рапорт без реалізації.

Враховуючи те, що рішення військовою частиною НОМЕР_2 за результатом розгляду вищевказаного рапорту позивача не приймалося, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту прав останнього є зобов`язання військової частини НОМЕР_2 розглянути по суті рапорт позивача від 09.05.2024 про звільнення з військової служби.

При цьому суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби на підставі пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб із інвалідністю II групи є передчасними, тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду по суті рапорту ОСОБА_1 від 09.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 09.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 листопада 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя Д.А. Божук