Справа № 440/6037/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 р.Справа № 440/6037/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, повний текст складено 06.09.24 року по справі № 440/6037/23

за позовом Головне управління ДПС у Полтавській області

до Фізична особа-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Полтавській області подало заяву до Полтавського окружного адміністративного суду про видачу дубліката виконавчого листа у справі №440/6037/23.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 залишено без задоволення заяву Головного управління ДПС в Полтавській області від 02 вересня 2024 року про видачу дубліката виконавчого листа у справі №440/6037/23 за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ГУ ДПС в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим просить суд скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 по справі № 440/6037/23 та винести нове рішення, яким задовольнити заяву ГУ ДПС у Полтавській області щодо видачі дубліката виконавчого листа у справі № 440/6037/23 за позовом ГУ ДПС у Полтавській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 16105,27 гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом помилково зроблено висновок, що постанову Шевченківського ВДВС від 20.05.2024 про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого листа № 440/6037/23 про стягнення податкового боргу з ФОП ОСОБА_1 повернуто 20.05.2024, та тримісячний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який встановлений статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» був перерваний та закінчився 21.08.2024, адже вказана постанова, згідно інформаційно-комунікаційною системою «Управління документами» надійшла до ГУ ДПС у Полтавській області 11.06.2024 (вх.. № 17186/5/16-31 від 11.06.2024).

ОСОБА_1 не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Головне управління ДПС в Полтавській області належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.

ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи на поштову адресу АДРЕСА_1 , яка зазначалася ГУ ДПС в Полтавській області як в апеляційній скарзі, так і, яка містяться, в матеріалах справи.

Також, ОСОБА_1 від отримання телефонограми відмовився.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління ДПС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку фізичних осіб у розмірі 16105,27 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі №440/6037/23 адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задоволено: стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 16105,27 грн (шістнадцять тисяч сто п`ять гривень двадцять сім копійок) на розрахунковий рахунок UA0016571, отримувач: ГУК у Полтавській області / м. Глобино / 18050400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

19 вересня 2023 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №440/6037/23 про:

- стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 16105,27 грн (шістнадцять тисяч сто п`ять гривень двадцять сім копійок) на розрахунковий рахунок UA0016571, отримувач: ГУК у Полтавській області / м. Глобино / 18050400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

У вказаному виконавчому листі у графі «Боржник» зазначено: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , у графі «місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи» зазначено: АДРЕСА_1 , а в графі «ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань/ реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта; інші відомі суду дані, які ідентифікують боржника» зазначено: НОМЕР_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №440/6037/23 внесено виправлення в рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року по справі №440/6037/23 та в абзаці 11 описової та мотивувальної частин та абзаці 1 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року по справі №440/6037/23 зазначено назву вулиці місця проживання позивача " Кричевського " замість " Киричевського "; а також виправлено помилку у графі «місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи» виконавчого листа №440/6037/23, виданому Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2023 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 16105,27 грн (шістнадцять тисяч сто п`ять гривень двадцять сім копійок) на розрахунковий рахунок UA0016571, отримувач: ГУК у Полтавській області / м. Глобино / 18050400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), шляхом зазначення правильної назви вулиці місцезнаходження боржника « Кричевського » замість « Киричевського ».

20 травня 2024 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП НОМЕР_2 на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", якою повернуто стягувачу виконавчий лист у справі №440/6037/23, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2023 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 16105,27 грн (шістнадцять тисяч сто п`ять гривень двадцять сім копійок) на розрахунковий рахунок UA0016571, отримувач: ГУК у Полтавській області / м. Глобино / 18050400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

02.09.2024 засобами поштового зв`язку Головне управління ДПС в Полтавській області подало заяву до Полтавського окружного адміністративного суду про видачу дубліката виконавчого листа у справі №440/6037/23.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачу повернуто 20.05.2024 виконавчий лист у справі №440/6037/23, який виданий Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2023 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 16105,27 грн (шістнадцять тисяч сто п`ять гривень двадцять сім копійок) на розрахунковий рахунок UA0016571, отримувач: ГУК у Полтавській області / м. Глобино / 18050400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Таким чином дійшов висновку, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Відповідно до підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України свідчить про те, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави стверджувати, що адміністративним процесуальним законодавством чітко визначено строк, у межах якого особа, має право на отримання дубліката втраченого виконавчого листа, а саме до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналогічна правова позиція приведена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 826/1569/15.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (набрав чинності 05 жовтня 2016 року, далі - Закон № 1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З урахуванням того, що стягувачем є держава в особі державного органу, то строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 440/6037/23 становить три місяці.

Поряд з цим, пунктом 1 частини четвертої статті 12 № 1404-VIII закріплено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відтак, визначений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається при пред`явленні його до виконання та відновлюється після переривання з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів даної справи, 20 травня 2024 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП НОМЕР_2 на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", якою повернуто стягувачу виконавчий лист у справі №440/6037/23, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2023 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 16105,27 грн (шістнадцять тисяч сто п`ять гривень двадцять сім копійок) на розрахунковий рахунок UA0016571, отримувач: ГУК у Полтавській області / м. Глобино / 18050400, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

11.06.2024 отримано та зареєстровано Головним управлінням ДПС у Полтавській області за вхід. № 17186/5/16-31 лист Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до якого додано постанову Шевченківського ВДВС про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий лист.

Між тим, виходячи з обставин справи та положень статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлюється з дня його повернення (20.05.2024) і відповідно становить 3 місяці.

Тобто останнім днем пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі є 21 серпня 2024 року.

З урахуванням наведеного правового регулювання та фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 440/6037/23 закінчився.

При цьому, колегія суддів зауважує, що заявник у своїй заяві про видачу дублікату виконавчого листа не просив поновити строк для його пред`явлення та будь-яких доводів в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку не навів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, сформувала правовий висновок, згідно з яким, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З вищевикладеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов до правильних висновків про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі

«Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно встановив обставини справи в їх сукупності і ухвалив рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, отже відсутні підстави для його скасування.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 по справі № 440/6037/23 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 04.11.2024 року