Справа № 420/31840/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМЯКОВОЇ, розглянувши адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008"

до Головного управління ДПС в Одеській області

про визнання протиправним та скасування акту опису майна, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати акт опису майна № 293/15-32-13-02-35 від 20.09.2023 року;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем 03.11.2023 було отримано акт опису майна № 293/15-32-13-02-35 від 20.09.2023, складеного на підставі рішення уповноваженої особи Головного управління ДПС в Одеській області № 32 від 20.01.2023. В акті опису майна відсутні ознаки ліквідності майна, що було описано в податкову заставу, не було проведено його оцінки, не було зазначено, яке саме конкретне майно описується тощо. До акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Не надано інформацію про проведення оцінки рухомого майна, що було описане у податкову заставу, тобто відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доведення правомірності рішення про опис майна у податкову заставу. Даний висновок було сформовано у рішенні Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №826/3182/15, згідно якого зазначено, що відсутність опису оцінки виключає проведення опису майна, балансова вартість якого не визначена. Не вказана загальна сума описаного майна, та відповідно наявність у платника податків ліквідного майна.

При складанні самого акту опису майна № 293/15-32-12-02-35 від 20.09.2023 відповідачем не взято до уваги вимогу абз. 5 п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України, яка наголошує на тому, що в разі відмови платника податків від підписання акту опису майна, опис здійснюється в присутності не менш як двох понятих, проте, акт опису майна 293/15-32-12-02-35 від 20.09.2023 не містить інформації щодо дотримання вказаної норми. ТОВ "Транссервіс 2008" не отримував вимог чи то пропозицій щодо підписання вказаного акту опису майна. Рішення про опис майна позивачу не пред`являлось, від підпису в акті опису майна позивач не відмовлявся, оскільки його представники не були присутній під час його складання. Крім того, відповідачем не в повній мірі проведено заходи, які дають право надати дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Акт опису майна №293/15-32-12-02-35 від 20.09.2023 , на думку позивача, не може бути належним документом (доказом) , оскільки не містить на другому аркуші печатки податкової служби, що суперечить затвердженій формі заповнення актів опису майна.

Позивач також зазначає, що описане нерухоме майно знаходиться у заставі АТ "Сенс Банк" (колишня назва - АТ "Альфа-Банк"), згідно договору застави майна від 05.11.2019 за № 313/19, окрім фронтального навантажувача DOOSAN SD300N та навантажувача телескопічного JCB 541-70, 2017 року випуску.

Дії відповідача по складанню акту про опис майна у податкову заставу є передчасними, з огляду на те що, ТОВ "Транссервіс 2008" було частково погашено заборгованість: 06.10.2023 - у розмірі 700 000, 00 грн., 13.10.2023 - у розмірі 150 000,00 грн., та позивач не відмовляється від подальшої оплати боргу. Відповідачем не проводилось звернення стягнення коштів наявних на його рахунках.

Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито провадження у справі.

15.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління ДПС в Одеській області, в якому Головне управління вказує, що станом на 01.08.2023 відповідно до інформаційно-комунікаційних систем ДПС по ТОВ "Транссервіс 2008" обліковувався податковий борг у сумі 2901391,49 грн. Платнику податків ТОВ "Транссервіс 2008" було сформовано та направлено податкову вимогу від 14.08.2023 року №0-1532. Відповідно до ст. 89 Податкового кодексу України прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 31.08.2023 року №637/15-32-13-07-22 та направлено на адресу платника листом від 31.08.2023 року №38228/6/15-32-13-07-06 з проханням протягом 10 робочих днів з моменту отримання даного листа надати перелік майна, яке перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні), а також майна, попередньо переданого у тимчасове користування чи розпорядження іншим особам відповідно до норм цивільно-правових договорів, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, з метою складання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави. При цьому зазначити місце розташування визначеного майна. Підприємством отримано лист 07.09.2023 року. Відповідь щодо виділення майна для опису не надано.

Керуючись нормами Податкового кодексу України на підставі даних Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області 20.09.2023 року складено акт опису майна №293/15-32-13-02-35. Згідно статті 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку.

Станом на 01.01.2024 року відповідно до інформаційно-комунікаційних систем ДПС по ТОВ "Транссервіс 2008" податковий борг відсутній, податкова вимога від 14.08.2023 №0-1532 вважається відкликаною (п.60.1 ст. 60 Податкового кодексу України). Рішення про опис майна у податкову заставу від року №637/15-32-13-07-22 та акт опису майна у податкову заставу №293/15-32-13-02-35 від 20.09.2023 вважаються такими, що втратили свої правові наслідки для платника податків.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлено, що 18.12.2018 КМУ схвалив постанову № 1200 про реорганізацію Державної фіскальної служби шляхом поділу на Державну податкову і Державну митну служби. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Починаючи з 01.01.2022 Державною фіскальною службою України припинено виконання функцій органу виконавчої влади України.

Враховуючи викладене, суд замінює відповідача ГУ ДФС в Одеській області на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби в Одеській області.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, та порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/абоМитним кодексом України.

Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп.14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст. 88 ПК України).

Згідно з пп. 89.1.2 п.89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, передумовою прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.

Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу є наслідком рішення керівника контролюючого органу (таке рішення керівника контролюючого органу має бути пред`явлено платнику податків, що має податковий борг).

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

П.91.1 ст.91 ПК України передбачає, що керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов`язки, визначені цим Кодексом. Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном,

Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення .

Умови припинення податкової застави визначені статтею 93 ПК України.

Відповідно до п. 93.1 ст. 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Пунктом 93.2 статті 93 ПК України передбачено, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1цієї статті.

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить на користь того, що право податкової застави виникає в силу закону та не потребує письмового оформлення, опис майна проводиться на підставі рішення контролюючого органу, а акт опису майна лише фіксує певний перелік майна.

При цьому, підставою для звільнення майна з податкової застави є відповідний документ, що засвідчує закінчення подій, наявність яких зумовили виникнення права податкової застави.

Матеріали справи не містять доказів сплати позивачем такого податкового боргу у строки, встановлені ПК України, на що посилається відповідач у відзиву на позовну заяву. Не містять також і доказів наявності у позивача податкового боргу. Передумовою для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність податкового боргу, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.

Суд дійшов до висновку, що акт опису майна, складений податковим керуючим та затверджений заступником начальника ГУДПС в Одеській області, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, в акті опису майна тільки фіксується його перелік, отже на підставі цього акту не виникають будь-які правовідносини, і на підставі зазначеного акту не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача. Отже, такий акт не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства та оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі. У спірній ситуації належним способом захисту може бути, зокрема, зобов`язання контролюючого органу виключити з державного реєстру відповідний запис щодо встановлення обтяження згідно з актом опису майна у податкову заставу.

Акт про опис майна припиняється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, тобто є похідним від рішення про опис майна в податкову заставу, яке позивач не оскаржує, як не оскаржуються податкова вимога, або дії податкового органу щодо проведення самого опису.

Суд вважає , що провадження в справі підлягає закриттю, так як опис майна платника проводиться за рішенням податкового органу, однак складений акт опису цього майна виключно містить його перелік, який підлягає опису, і не відноситься до рішень суб`єкта владних повноважень (податкового органу) в розумінні норм КАС України, які підлягають оскарженню.

Юрисдикція адмінсудів не поширюється на оскарження актів, які не мають юридичної значимості та не здійснюють безпосередній вплив на права та обов`язки особи, тобто не порушують їх. У зв`язку із цим, оскарження такого акту не підпадає під юрисдикцію адмінсудів та відповідно він не може бути оскаржений до суду.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За змістом ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону "Про судовий збір" при закритті провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Оскільки на день постановлення ухвали така заява ще не надійшла, питання повернення судового збору суд не розглядає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ТОВ "Транссервіс 2008" до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування акту опису майна закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.