Справа № 390/1329/24
Суддя: Бойко І. А.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/1329/24
Провадження № 2-а/390/13/24

"26" вересня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бойко І.А.,

при секретарі Петренко В.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кропивницький адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по накладання адміністративного стягнення АА № 00020275 від 07.06.2024, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, складену відносно позивача за ч.2 ст.132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Також просить стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на його користь понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно спірної постанови належний йому транспортний засіб марки «MAN TGX 18.400», державний номерний знак НОМЕР_1 , 06.06.2024 о 19 год 49 хв на а/д Н-11 км 76+702, Дніпропетровська обл. допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,463 % (3,785 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.?

Позивач вважає спірну постанову незаконною та такою, що була прийнята з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідачем під час винесення спірної постанови АА №00020275 від 07.06.2024 не було враховано, що транспортний засіб разом із причепом за своєю категорією (технічною конструкцією) та у розумінні п.22.5 ПДР України є двохвісним тягачем, який здійснює перевезення трьохвісного напівпричепу контейнеровозу, який має гранично допустиме навантаження загальної маси 42 тон, а не 40 тон, як стверджує Відповідач.

06.06.2024 під час перевезення вантажів великоваговим транспортним засобом, в діях Позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, а саме була відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, так як Позивач перевозив вантаж, вага якого була в межах норми, визначеної пунктом 22.5 ПДР України для його типу транспортного засобу.

Відповідачем під час прийняття спірної постанови не враховано категорію та тип транспортного засобу разом із причепом, що в кінцевому випадку вплинуло на неправильність обрахування ступеню перевищення вагових параметрів.

06.06.2024 належний йому транспортний засіб марки «MAN TGX 18.400», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із причепом марки КОЕGEL S 24, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажів на підставі товарно - транспортної накладної № 0717 від 06.06.2024. Загальна вага транспортного засобу разом із вантажем становила приблизно 42 680 кг.

Проїжджаючи ваговий комплекс автоматичного зважування транспортних засобів у русі, посадовими особами Відповідача було зафіксовано факт перевищення вагових параметрів, а саме загальна маса транспортного засобу складала 43 785 кг при нормативно допустимій 40 000 кг, тобто на 9.463 % більше допустимого.

На думку позивача відповідачем було неправомірно обраховано нормативно - допустиме навантаження для даної категорії транспортного засобу та причепу, з огляду на те, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу «MAN TGX 18.400», державний номерний знак НОМЕР_1 , - серія НОМЕР_3 - в розділі «особливі примітки» - «СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ». Згідно свідоцтва про державну реєстрацію причепу «КОЕGEL S 24», державний номерний знак НОМЕР_4 - серія НОМЕР_5 - в розділі «особливі примітки» - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП Н/ПР - КОНТЕЙНЕРОВОЗ для перевезення контейнерів 1А або 1С.

В даному випадку мова йде про контейнеровоз типу 1А із видаленням його верхньої частини і пониженням бортів, який передбачений за своєю технічною характеристикою для перевезення насипних вантажів.

Згідно пункт 22.5 ПДР України максимальна фактична вага транспортного засобу (двохвісного автомобіля (тягач) з двохвісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів) - для доріг державного значення - максимальна вага - 42 тони.

Позивач вважає, що належний йому транспортний засіб «МАХ ТGХ 18.400», державний номерний знак НОМЕР_1 разом із причепом марки «КОЕGEL S 24» державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідають визначенням габаритно-ваговим нормам, які зазначені у п.22.5 Правил дорожнього руху України, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач у судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції до електронного кабінету, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву ним не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

07.06.2024 старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Солов`янчик С.І. винесла постанову серії АА № 00020275, якою притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 8500 грн. У постанові зазначено, що 06.06.2023 о 19.49 год, за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.400, д.н.з НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 ПДР України, загальної маси транспортного засобу на 9,463 % (3,785 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN TGX 18.400, д.н.з НОМЕР_1 , тип транспортного засобу - спеціалізований вантажний сідловий тягач євро - 5, повна маса - 18000, маса без навантаження 7400.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , позивач ОСОБА_1 є власником спеціалізованого напівпричіпа марки «КОЕGEL S 24» державний номерний знак НОМЕР_2 , особливі відмітки - напівпричіп спеціалізований Н/ПР контейнеровоз, повна маса 42000, маса без навантаження 4000.

Згідно копії товарно-транспортної накладної № 0717 від 06.06.2024 вага автомобіля «МАХ ТGХ 18.400», державний номерний знак НОМЕР_1 разом із причепом марки «КОЕGEL S 24», державний номерний знак НОМЕР_2 , з вантажем - кукурдза становить 42680 кг.

З долучених до позову фото транспортного засобу MAN TGX 18.400, д.н.з НОМЕР_1 , має дві осі, а причеп «КОЕGEL S 24» державний номерний знак НОМЕР_2 , має три осі.

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3,4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно пункту 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2ст.132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою дост.132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідност.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм, викладених в ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно пункт 22.5 ПДР України максимальна фактична вага транспортного засобу (двохвісного автомобіля (тягача) з двохвісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів) - для доріг державного значення - максимальна вага - 42 тон.

З пункту 22.5 ПДР вбачається, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів, у даному випадку, понад 42 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

В оскаржуваній постанові зазначено про те, що позивачем було перевищено максимально допустиму масу, при цьому максимально допустиму масу зазначено 40 тонн, однак з свідоцтв про реєстрацію автомобіля та причепа, вбачається, що максимально допустима масу такого составу, складає 42 тони.

Вказана постанова винесена відносно транспортного засобу марки «MAN TGX 18.400», д.н.з НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований сідловий тягач євро - 5, повна маса - 18000, маса без навантаження 7400, напівпричіпа спеціалізований Н/ПР контейнеровоз марки «КОЕGEL S 24», державний номерний знак НОМЕР_2 , повна маса 42000, маса без навантаження 4000.

Тобто, перевезення здійснювалось напівпричепом - контейнеровозом, який є невід`ємною частиною вантажного спеціалізованого сідлового тягача «MAN TGX 18.400», що перевищило допустимі нормативні параметри, визначені п. 22.5 ПДР, у 42 тони, але не більше 5 %, а саме 4,25 %.

За таких обставин, посадова особа відповідача при складенні постанови невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 42 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Як встановлено ч. 2ст. 132-1 КУпАП,за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами настає адміністративна відповідальність у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не допускав перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм в понад 5%, з якої наступає адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Інші доводи позивача на висновки суду не впливають, а тому значення не мають.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3ст.286 КАС України,за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 605.60 грн.

Керуючись ст.9, 77, 121 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00020275 від 07.06.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, в сумі 8500 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: вул. Фізкультури, 9, м. Київ.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко