Справа № 640/6732/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м.Київ справа №640/6732/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якому просить суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення нарахування та виплати мені пенсійного забезпечення з 01.12.2020 р., та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату мені пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 01.12.2020 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, шо уклав контракт про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту ДСНС України посилаючись на ч. 3 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII в якій зазначено, що виплата пенсій не припиняється пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом у разі прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.

Від відповідача надійшов відзив в якому заперечує проти задоволення позовних вимог вказуючи, що дія ч.3 ст.2 Закону №2262-XII не поширюється на інші періоди служби крім військової. Також відповідач зазначає, що з моменту укладення контракту про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту ДСНС України та до 30.11.2020 року позивач протиправно отримав виплати в розмірі 132326,05 грн, які підлягають утриманню з ОСОБА_1 .

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

Починаючи з 31.12.2014 р. ОСОБА_1 знаходився на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі-Відповідач), як одержувач пенсійного забезпечення відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , термін дії якого «ДОВІЧНО».

Протягом січня 2015 - грудень 2020 року, через установу АТ «Ощадбанк»,позивач отримував пенсійне забезпечення.

В зв`язку з укладанням позивачем контракту про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, наказом ДСНС України від 01.08.2019 № 333 ОСОБА_1 , був прийнятий на службу за контрактом до органів і підрозділів цивільного захисту.

Таким чином, починаючи з 01.08.2019 позивач проходить службу за контрактом з Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

При повторному прийнятті на службу було подано до Відповідача позиач долучав до пенсійної справи копії наказу ДСНС України від 01.08.2019 № 333 про прийняття на службу та копії контракту.

З 01.12.2020 Головне управління ПФУ в м. Києві припинило виплату пенсії позивачу.

З метою урегулювання даного спору листом від 02.02.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з запитом щодо роз`яснень підстав не нарахування мені пенсії (копії листів додаються).

Позивач 24.02.2021 р. на звернення отримав від ГУ ПФУ в м. Києві лист (від 19.02.2021р. вих. № 4004-3367/Ш-02/8-2600/21), в якому повідомлялось про те, що підстави для продовження виплати пенсії у мене відсутні, оскільки дія ч. 3 ст. 2 Закону № 2262-XII не поширюється на інші періоди служби крім військової, а також зазначив про суму надміру отриманих позивачем коштів.

Вважаючи дії відповідача протиправними ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Правова позиція суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами частини 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» лізначено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу а призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після кінчений воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після рилюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про дсткову мобілізацію» до цього часу. Президент України відповідного ішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах ирного часу не приймав. Указ Президента України від 26 вересня 2016 року Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року, не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову cлужбу.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.12.2015 р. № 1051, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеороЛогічної дія льності.

Таким чином, в зв`язку з тим що, позивач був прийнятий на службу за контрактом до органів і підрозділів цивільного захисту в період дії в Україні особливого періоду, у відповідності до вимог частини 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсії на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення не повинна припинятися.

Відповідач жодним чином не спростував аргументи позивача щодо його права на продовження отримання пенсії на підставі ч. 3 ст. 2 Закону № 2262-ХІІ. Заперечення відповідача зводяться до свавільного тлумачення норм законодавства не приймаючи до уваги зміст вищевказаної норми.

Щодо тверджень відповідача про суму надміру сплаченої песії позивача.

Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Як було встановлено судом, позивач має право на отримання пенсії проходячи контракт про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту ДСНС України. Жодних зловижвань зловживань з боку позивача не відбувалось.

Таким чином, твердження відповідача про наявність у позивача протиправно отриманих виплати в розмірі 132326,05 грн, які підлягають утриманню є безпідставним.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не спростовано аргументи позивача щодо його права на отримання пенсії. Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 5 КАС України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Ефективний спосіб захисту прав, свобод та інтересів позивача повинно бути здійснено шляхом визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення нарахування та виплати пенсійного забезпечення позивача з 01.12.2020 року -- протиправними, та зобов`язати поновити нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивача з 01.12.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат налжить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з 01.12.2020 року

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 01.12.2020 року.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.