Справа № 158/2377/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 158/2377/24 пров. № А/857/21942/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2024 року (суддя Сіліч Ю.Л., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Ківерці, дата складання повного тексту 09.08.2024),

в адміністративній справі №158/2377/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 1) скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №564 ЛРТЦК від 12 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідач позовних вимог не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.08.2024 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №564 ЛРТЦК від 12 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а справу надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду винесене з порушенням матеріального і процесуального права та всупереч об`єктивним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова відповідача є незаконною та безпідставною, прийнятою з порушенням вимог КУпАП. Зазначає, що у вищевказаній постанові не зазначено, що саме скоїв позивач, відсутній опис обставин справи, а наведені формулювання не містять конкретних даних часу, місця, порушення Правил, що не відповідає вимогам встановлених ст.283 КУпАП. Твердить скаржник, що не став на облік у 17 років, на даний момент йому 24 роки, відтак, він не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, так як вказана норма введена в дію лише 19 травня 2024 року, а притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які вчинені раніше - неможливе, оскільки закон не має зворотньої дії в часі.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 02.08.2024 та ухвалити нове рішення, згідно із яким позовні вимоги задоволити повністю.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили.

Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про розгляд справи без його участі.

Від відповідача заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не надходило, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Вирішуючи клопотання позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що матеріли адміністративної справи містять необхідний обсяг наданих сторонами доказів, чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування містяться у позовній заяві, відзиві на неї, в апеляційній скарзі на рішення суду, а тому є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

12 липня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №564ЛРТЦК (а.с. 9-зв).

Відповідно до змісту цієї постанови, громадянин ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку, встановлених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, а також пункт 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: не перебуває на військовому обліку у відповідному РТЦК, не виконує правила військового обліку, встановлені законодавством. За наслідком - на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн..

Копію зазначеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 12 липня 2024 року, про що зазначено у відповідній графі тексту постанови.

Не погодившись із винесенням вказаної постанови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частинами 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Як передбачено приписами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд також враховує, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки спірна постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 №564 ЛРТЦК від 12 липня 2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП щодо її змісту, тому, згідно приписів статті 286 КАС України, справу про адміністративне правопорушення слід направити на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідач не оскаржив у апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 02.08.2024 року в частині задоволення позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та основ процесуального права, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 серпня 2024 року в адміністративній справі №158/2377/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 31.10.2024 року