Справа № 420/23812/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про стягнення заборгованості,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про стягнення з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 736 052 грн. 85 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/18010300.

Обґрунтовуючи свої вимоги ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що станом на дату подання цього позову відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), відповідач ФОПП ОСОБА_1 має податкову заборгованість перед бюджетом у сумі 736 052 грн 85 коп по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що виникла у зв`язку із несплатою донарахованих податковим органом згідно податкових повідомлень-рішень сум податкового зобов`язання платника, яка набуло статусу узгодженого.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України.

Згідно відповіді №715792 від 31.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, на запит судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача є АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду від 08.08.2024 було надіслано через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" засобами поштового зв`язку на податкову адресу відповідача ( АДРЕСА_2 ) та зареєстровану адресу ( АДРЕСА_1 ) із рекомендованим повідомленням про вручення.

Однак поштова кореспонденція суду, направлена за адресою - АДРЕСА_2 разом з конвертом, вкладенням і рекомендованим повідомленням повернулась відправнику (суду) із довідкою Укрпошти із зазначенням причини повернення «За закінченням терміну зберігання».

Поштова кореспонденція суду, направлена за адресою - АДРЕСА_1 , згідно даних з офіційної веб-сторінки національного оператора АТ «Укрпошта», не вручена під час доставки на даний час, поштове відправлення (ідентифікатор 264) 02.11.2024 зареєстровано на повернення відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Суд також зазначає, що у відповідно до ч.1 ст.174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.251 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Слід також зазначити, що частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.7 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

З огляду на викладене, судом здійснено всі, передбачені КАС України, заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Втім, у встановлений судом строку та на даний час, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло, що в силу приписів КАС України не є перешкоду для розгляду справи.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (позові), суд встановив наступні обставини.

Відповідач фізична особа платник податків ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Згідно довідки про суми податкового боргу станом на 05.07.2024, розрахунків податкового боргу станом на 02.07.2024 та станом на 27.08.2024, даних інтегрованої картки платника за період з 31.12.2021 по 31.12.2023, відповідач фізична особа платник податків ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 736 052 грн 85 коп.

Судом встановлено, що заявлена до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виникла на підставі нарахувань, згідно податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області, а саме:

№0-1554 від 24.06.2022 в сумі 2688,35 грн.,

№0-1554 від 24.06.2022 в сумі 349 884,00 грн.,

№0-1554 від 03.04.2023 в сумі 4439,50 грн.,

№2-1554- UA0073549 від 03.04.2023 в сумі 379 041,00 грн.

28.03.2023 ГУ ДПС в Одеській області виставило відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №0-1532 про сплату податкового боргу, наявного у нього станом на 27.03.2023 у сумі 352 572,35 грн.

Указана податкова вимога так само як і зазначені вище податкові повідомлення-рішення були направлені органом ДПС на адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленням про вручення.

Відповідачем не надано до суду та у матеріалах справи відсутні докази оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень чи податкової вимоги в адміністративному та/або судовому порядку.

За вказаного, оскільки вищезазначена сума боргу перед бюджетом відповідачем самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення податкового боргу у загальній сумі 736052,85 грн, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В силу вимог пп.14.1.39, 14.1.156 п.14.1. ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Як визначає стаття 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Як визначено п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку у розумінні п.38.1 ст.38 ПК України є сплата у повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України).

Як визначено пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За правилами п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За приписами пп.266.6.1 п.266.1 ст.266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно п.266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

У відповідності з пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з п.42.2, 42.5 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пп."а" пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення відповідного податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, позивачем, як контролюючим органом, прийняті та направлені відповідачу, як платнику податків, податкові повідомлення-рішення №0-1554 від 24.06.2022 в сумі 4098 грн., №0-1554 від 24.06.2022 в сумі 349 884,00 грн., №0-1554 від 03.04.2023 в сумі 4439,50 грн., №2-1554- UA0073549 від 03.04.2023 в сумі 379 041,00 грн., проте, відповідач нараховані йому суми податкових зобов`язань за платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» не сплатив, та податкові повідомлення-рішення не оскаржив.

Загальна сума заборгованості відповідача станом на день розгляду справи зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, становить 736 052,85 грн.

В силу вимог п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з вимогами пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, положення якої наведено вище.

Окрім того, Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

У відповідності з абз.2 п.2 розділу ІІ зазначеного Порядку, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

За правилами п.2, 4 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, підтвердженням вручення податкового повідомлення-рішення засобами поштового зв`язку є повідомлення про вручення, яке прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, а у разі відсутності за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, - повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення.

Як встановлено судом з матеріалів справи та було зазначено вище, податковий борг у ОСОБА_1 , який позивач просить стягнути, виник внаслідок донарахування податкових зобов`язань органом ДПС згідно податкових повідомлень-рішень.

Указані податкові повідомлення рішення були надіслані ГУ ДПС в Одеській області відповідачу на його податкову адресу, яка міститься в реєстраційних даних ГУ ДПС в Одеській області щодо платника податків ОСОБА_1 , однак повернулись відправнику із довідкою Укрпошти із зазначенням причин невручення.

Отже, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими.

Так само, податкова вимога була надіслана відповідачу податковим органом на його зареєстровану адресу, однак поштове відправлення повернулось із зазначенням причини невручення.

Суд зазначає, що за змістом п.59.1, 59.5 ст.59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу відповідача надсилалась податкова вимога, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Враховуючи викладене, сума грошового зобов`язання, а саме, борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в загальній сумі 736 052,85 грн, визначений контролюючим органом шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, щодо яких відсутні докази їх оскарження, а тому сума зобов`язання є узгодженою, оскільки не сплачена платником податків у встановлений ПК України строк, і набула статусу податкового боргу.

Відповідно до припису норми п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктами 87.1, 87.11 ст.87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 ПК України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 736 052 грн. 85 коп. є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп.14.1.175 п. 14 ст.14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного відповідачем не подано, а судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Судовий збір у відповідності до ч.2 ст. 139 КАС України не розподіляється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 736 052 (сімсот тридцять шість тисяч п`ятдесят дві) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/18010300.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області, код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місця проживання: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА