Справа № 600/3024/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3024/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно рапорту від 13.06.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення (наказ) про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

1.2. Ухвалою суду від 12.07.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. Згідно поданої до суду позовної заяви позиція позивача обґрунтовується наступним.

2.2. Так представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є військовослужбовцем, стрільцем солдатом військової частини НОМЕР_2 . Водночас, позивач має матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою та особою з числа осіб з інвалідністю. Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 від 29.08.1985. Відповідно до пенсійного посвідченням ОСОБА_2 № НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 від 26.09.2007, у якому зазначено, що остання є пенсіонером за віком, термін дії - довічно. Довідкою Серії 12 ААГ №800937 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №371/1, встановлено, що ОСОБА_2 , 1951 р.н. є інвалідом ІІ групи у зв`язку з загальним захворюванням довічно та яка є непрацездатною в звичайних виробничих умовах. Окрім того, відповідно до Рішення ЛКК №3358/1 від 04.06.2024, ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, допомоги, супроводу.

2.3. Згідно з положеннями підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Відповідно до абз. 13 п. 3 ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.

2.4. У зв`язку з цим, не бажаючи продовжувати військову службу, позивач 13.06.2024 звернувся з рапортом до командування Військової частини НОМЕР_2 , яка в свою чергу підпорядковується Військовій частині НОМЕР_1 та в якій проходить військову службу ОСОБА_1 , у якому останній просив звільнити його на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

2.5. Рапорт з нотаріально засвідченими копіями документів, які підтверджують обставини, викладені у рапорті, був відправлений на адресу Військової частини НОМЕР_2 , та отриманий представником військової частини, відповідно до інформації з сервісу відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта», 18.06.2024 та в наступному передана до командування Військової частини НОМЕР_1 . Однак, відповідно до Правового висновку за вх.№9387 від 01.07.2024 наданого помічником командира з правової роботи - начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 , рапорт з додатками на звільнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_6 солдата ОСОБА_1 , погоджено не було, тобто фактично було відмовлено. У правовому висновку Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 на вказаний вище рапорт ОСОБА_1 повідомлено про недоведеність факту, що саме позивач повинен здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .

2.6. Представник позивача наголошує, що командуванням Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 фактично проігноровано наявність об`єктивних підстав для його звільнення з військової служби, що ставить під загрозу здоров`я та життя матері позивача, особливо в умовах війни.

2.7. Враховуючи наведене, бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення позивача з військової служби є протиправною, командування військової частини зобов`язане прийняти рішення щодо звільнення позивача на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та відповідно до підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позиція відповідача-2

2.8. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

2.9. Так, представник відповідача-1 зазначає, що позивач звертався з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 , яким просив його звільнити з військової служби, у зв`язку з наявністю матері інваліда II групи. Зазначений рапорт було зареєстровано за вхідним №2959 від 22.06.2024 року. Військова частина НОМЕР_2 направила засобами «СЕДО» лист вих.№1506/1562 від 22.06.2024 року до військової частини НОМЕР_1 , до якого було додано подання від 22.06.2024 року та документи, які позивач долучив до відповідного рапорту на звільнення. З листа військової частини НОМЕР_1 вих.№ 1504/4716 від 02.07.2024 року стало відомо, що подання вих.№1506/1562 від 22.06.2024 року та відповідні документи стосовно звільнення Позивача були залишені без реалізації. До зазначеного листа також був доданий правовий висновок вх.№9387 від 01.07.2024 року на рапорт позивача.

2.10. З огляду на вказане повідомляє, що військова частина НОМЕР_2 та військова частина НОМЕР_1 виконали всі вимоги нормативно-правовими актів України у питанні розгляду рапорту (вх.№2959 від 22.06.2024 року) позивача.

2.11. Стосовно стверджень про відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення матері позивача, які могли би здійснювати догляд за нею, то наголошує, що відповідно до соціально-демографічних даних та автобіографії Позивача, які є у військовій частині НОМЕР_2 , у позивача є сестра - ОСОБА_3 , народжена у 1975 році. Вона є особою першого ступеня споріднення матері Позивача. Довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 066626 від 10.11.2022 року позивачем до свого рапорту на звільнення вих.№1506/1562 від 22.06.2024 року не долучалась. Також вказана довідка МСЕК не зазначає, що ОСОБА_3 сама потребує постійного догляду.

2.12. Отже ствердження позивача про відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення які можуть доглядати за особою за якої подаються документи для звільнення є хибними та спростовується документами, які позивач долучив до свого позову.

Позиція відповідача-1

2.13. Відповідач-1 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, хоча ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі було надіслано відповідачу в його електронний кабінет у системі "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У зв`язку із цим, суд, керуючись положеннями частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем, стрільцем солдатом військової частини НОМЕР_2 .

3.2. У червні 2024 року позивач звертався з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 , в якому просив клопотати перед вищим командуванням військової частини звільнити його з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами згідно абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи - ОСОБА_2 . Рапорт зареєстровано за вхідним №2959 від 22.06.2024 року.

3.3. Військова частина НОМЕР_2 направила засобами «СЕДО» лист вих.№1506/1562 від 22.06.2024 року до військової частини НОМЕР_1 , до якого було додано подання від 22.06.2024 року та документи, які позивач долучив до відповідного рапорту на звільнення.

3.4. Відповідно до Правового висновку за вх.№9387 від 01.07.2024 року, наданого помічником командира з правової роботи - начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 , рапорт з додатками на звільнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_6 солдата ОСОБА_1 , погоджено не було. У правовому висновку Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2024 року на рапорт ОСОБА_1 повідомлено про недоведеність факту, що саме позивач повинен здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , оскільки в даному випадку відсутні докази відсутності інших членів сім`ї другого ступеня споріднення матері військовослужбовця.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII, в редакції, чинній на час подання позивачем рапорту про звільнення з військової служби).

4.2. Статтею 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

4.3. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

4.4. На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

4.5. Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

4.6. Згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

4.7. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

4.8. Так, пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

4.9. Згідно пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану:

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

дружина, якщо обоє із подружжя проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці;

військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

військовослужбовці, які є усиновлювачами, на утриманні яких перебуває (перебувають) дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями, патронатними вихователями, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років;

виховання військовослужбовцем дитини з інвалідністю віком до 18 років, у разі відсутності інших осіб, які зобов`язані її виховувати;

утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

виховання військовослужбовцем дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність, за умови що такі особи не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів;

необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами;

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;

якщо їхнім близьким родичам (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, рідний (повнорідний) брат чи сестра) посмертно присвоєно звання Герой України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції Гідності (листопад 2013 року - лютий 2014 року).

4.10. Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

4.11. Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України врегульований Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 (зі змінами) (далі - Положення № 1153).

4.12. Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 12 Положення №1153, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

4.13. Пунктом 233 Положення №1153 закріплено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

4.14. Відповідно до пункту 241 Положення №1153 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

4.15. Згідно з правовими нормами пункту 242 Положення №1153 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Верховним Судом у постанові від 06.06.2024 у справі №140/25460/23 констатовано, що розгляд рапорту про звільнення з військової служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність, зокрема, сімейних обставин або інших поважних причин, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є дії Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами згідно абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи - ОСОБА_2 .

5.2. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет правомірності таких дій відповідачів, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності дій та рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

Щодо суті спору

5.4. Позиція позивача у цій справі полягає у тому, що у нього наявне право на звільнення з військової служби згідно абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII та підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи - ОСОБА_2 .

5.5. Натомість, доводи представника відповідача-1 полягають у тому, що ствердження позивача про відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення які можуть доглядати за особою за якої подаються документи для звільнення є хибними та спростовується документами, які долучено до позову.

5.6. Надаючи оцінку доводам сторін, суд звертає увагу на тому, що статтею 26 Закону №2232-XII визначено окремі підстави для звільнення з військової служби різних категорій військовослужбовців та за різних умов.

5.7. Так, згідно безпосереднього формулювання підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26, під час воєнного стану, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

5.8. У свою чергу, відповідно абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII під час дії воєнного стану, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах, зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

5.9. Суд враховує, що 18.05.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 року, яким внесено зміни до Закону №2232-XII.

5.10. Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII (у редакції до внесення змін Законом №3633-IX) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

5.11. У свою чергу, підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII (у редакції згідно Закону №3633-IX) встановлено, що перелік сімейних обставин або інших поважних причин для звільнення з військової служби визначено частиною дванадцятою цієї статті.

5.12. Відтак, саме абзацом 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII врегульовано, що під час дії воєнного стану, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах, зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

5.13. На відміну від попередньої редакції, яка підставою для звільнення визначала саму лише наявність батьків із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, нова редакція в цьому контексті дозволяє звільнення з військової служби лише при необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Тобто, аналіз положень підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII та абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII свідчить про те, що для звільнення з військової служби необхідною є наявність таких умов:

- необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка);

- наявність у осіб, які потребують догляду, I чи II групи інвалідності;

- відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

5.14. Враховуючи, що станом на час подання та розгляду рапорту позивача ці умови були обов`язкові, відповідачі не могли вирішувати рапорт позивача без їх врахування.

5.15. Водночас варто зазначити, що наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 № 495, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10.09.2024 № 1361/42706, внесено зміни до Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII), яким визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема конкретизовано, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років), документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме:

26) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, що підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

5.16. Судом досліджено документи, які додані позивачем до рапорту та на їх основі встановлено, що матір позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ №800937 від 27.05.2024 року, є особою з інвалідністю II групи, встановленої внаслідок загального захворювання. При цьому, у графі 13 вказаної довідки у частині рекомендованих заходів щодо відновлення працездатності зазначено - «Д» догляд. Також, відповідно до Рішення ЛКК №3358/1 від 04.06.2024 року, ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, допомоги, супроводу.

5.17. Довідкою про склад сім`ї № 1613 від 10.06.2024 року, що видана Виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, визначено склад сім`ї - ОСОБА_2 (власник) та ОСОБА_1 (син).

5.18. Відповідно до Акту №300 обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.06.2024 року, до моменту мобілізації позивача до лав ЗСУ, ОСОБА_1 здійснював догляд за своєю мамою ОСОБА_2 , яка потребує стороннього догляду. Інших осіб, щоб здійснювати догляд за мамою, немає.

5.19. Довідкою №1614 від 10.06.2024 року, що видана Виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, також визначено, що ОСОБА_1 здійснює догляд за своєю хворою мамою ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду згідно висновку ЛКК №3358/1 від 09.06.2024 року, а згідно акту обстеження за №300 від 10.06.2024 вони проживають разом та об`єднанні одним спільним побутом. Інших осіб, щоб могли здійснювати догляд за ОСОБА_2 немає.

5.20. Також, батько позивача - ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 10.12.2021 року.

5.21. Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 має рідну сестру - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до Довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №066626 від 10.11.2022 року, ОСОБА_5 , 1975 р.н., є особою з інвалідністю ІІІ групи, причина загальне захворюванням. Згідно графи 12 вказаної довідки в частині висновку про умови та характер праці визначено, що ОСОБА_5 протипоказана праця в звичайних виробничих умовах, остання може виконувати лише легку роботу.

5.22. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що із визначених для звільнення з військової служби умов у позивача наявні наступні: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), - у даному випадку за матір`ю; наявність у осіб, які потребують догляду, I чи II групи інвалідності, - у даному випадку у матері позивача наявна ІІ група інвалідності.

5.23. Однак, тлумачачи останню із необхідних для звільнення з військової служби умов, суд наголошує, що хоч у сестри позивача ОСОБА_1 наявна IIІ групи інвалідності, натомість ні до рапорту про звільнення, ні під час розгляду справи у суді, позивачем не надано доказів того, що сестра позивача ОСОБА_1 потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Водночас суд звертає увагу, що для осіб з II та III групою інвалідності необхідність догляду визначається індивідуально, залежно від стану здоров`я та можливості самообслуговування.

5.24. За таких обставин, суд вважає цілком обґрунтованою позицію, визначену у Правовому висновку за вх.№9387 від 01.07.2024 року, наданого помічником командира з правової роботи - начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 , про те, що позивачем не надано докази відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

5.25. Таким чином, наведені обставини очевидно свідчать про те, що у ОСОБА_1 відсутнє право на звільнення з військової служби на підставі абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII та підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII згідно поданого ним рапорту (зареєстрований за №2959 від 22.06.2024 року).

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. Відповідачами доведено суду правомірності своїх дій щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

6.4. При цьому, суд зазначає, що решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

6.5. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. У цій справі позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від нього відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, №3674-VI. Також, у зв`язку з відмовою у задоволенні цього позову, суд не стягує та не присуджує на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Відповідач-1 - Військова частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Відповідач-2 - Військова частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ).

Суддя О.В. Анісімов