Справа № 580/3678/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 листопада 2024 року справа № 580/3678/21 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в справі № 580/3678/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в справі № 580/3678/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області при виконанні рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021, зі змінами, внесеними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №580/3678/21, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди, за 3 роки понад 20 років роботи на посаді судді з 17 квітня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в Черкаській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021, зі змінами, внесеними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №580/3678/21, шляхом призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди, за 3 роки понад 20 років роботи на посаді судді з 17 квітня 2021 року;

- направити окрему ухвалу до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області для реагування та вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її отримання.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що постановою від 07.12.2022 Шостий апеляційний адміністративний суд змінив рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі № 580/3678/21, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди. Головне управління прийняло рішення від 11.01.2023 № 83 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди. При цьому, вказує позивач, рішення від 11.01.2023 № 83 про перерахунок не є рішенням про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При черговому перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині розміру відсотку від суддівської винагороди, з якого визначається таке утримання, рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди пенсійний орган не врахував. Заявник вважає, що відповідач на виконання рішення суду у цій справі зобов`язаний був здійснити саме призначення йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 56% суддівської винагороди, однак Головне управління провело перерахунок грошового утримання позивача та протиправно зменшило його відсоткове значення. Позивач вказує, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці змінною величиною є лише розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Натомість відсоткове значення від розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке застосоване при призначенні щомісячного довічного грошового утримання відповідно до судового рішення, є незмінним. Тому просить визнати протиправною бездіяльність при виконанні судових рішень у цій справі.

01.11.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало до суду заяву, в якій зазначило, що на виконання судових рішень у цій справі Головне управління здійснило перерахунок довічного грошового утримання позивача у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди та нарахувало суму доплати - 121 831,92 грн, яка включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Вказує, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначається один раз та виплачується довічно. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Тому, перерахувавши на виконання рішення суду в справі № 580/3678/21 позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 56% від суддівської винагороди, Головне управління виконало зазначене рішення суду. Тому просить відмовити позивачу в задоволенні заяви в порядку статті 383 КАС України

Ухвалою від 25.10.2024 суд заяву позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, призначив до розгляду у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 08.10.2021 у справі № 580/3678/21 Черкаський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково, зокрема, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, 18000, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 50% від розміру суддівської винагороди і 6 відсотків щомісячного довічного грошового утримання за 3 роки понад 20 років роботи на посаді судді та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 17 квітня 2021 року.

Постановою від 07.12.2022, з урахуванням ухвали суду від 14.06.2023 про виправлення описки, Шостий апеляційний адміністративний суд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 змінив в мотивувальній та резолютивній частинах. Виклав пункт другий резолютивної частини наступним чином: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди, за 3 роки понад 20 років роботи на посаді судді та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 17 квітня 2021 року.». В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 залишив без змін.

Відповідач 10.01.2023 на виконання зазначених вище судових рішень у справі № 580/3678/21 здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача. Так, з перерахунку пенсії позивача від 10.01.2023 вбачається, що відповідач здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача (рішенням 83 від 11.01.2023), виходячи із 56 % від розміру суддівської винагороди.

У подальшому рішенням від 18.03.2024 у справі № 580/12630/23 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року, виходячи з розміру суддівської винагороди, зазначеної у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.11.2023 року №04-2113/23, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постановою від 25.06.2024 у справі 580/12630/23 Шостий апеляційний адміністративний суд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 в абзаці третьому резолютивної частини - змінив, виклавши його в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року, виходячи з розміру суддівської винагороди, зазначеної у довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.11.2023 року №04-2113/23, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області та виплатити різницю між належними до сплати та фактично виплаченими сумами щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.».

З перерахунку пенсії позивача від 12.09.2024 вбачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача (рішенням 83 від 13.09.2024) з 01.01.2023, виходячи із 50 % від розміру суддівської винагороди (призначення за рішенням суду).

З перерахунку пенсії позивача від 30.09.2024 вбачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01.01.2023, виходячи із 50 % від розміру суддівської винагороди (вид перерахунку: зміна окладу, призначення за рішенням суду).

Надаючи оцінку поданій позивачем в порядку статті 383 КАС України заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ч. 3 ст. 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок подання особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, підставою для звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, є такі обставини: (1) судове рішення, яке ухвалене судом в користь позивача є невиконаним; (2) позивачем вжито всіх, передбачених законом заходів для виконання рішення суду; (3) суб`єкт владних повноважень вчинив протиправні дії, допустив протиправну бездіяльність, прийняв протиправні рішення в ході виконання рішення суду, ухваленого на користь позивача, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із невиконанням такого рішення.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21.09.2022 у справі № 420/18920/21 зазначив, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Процесуальним законодавством визначено декілька видів судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Цей правовий висновок є превалюючим у судовій практиці Верховного Суду та послідовно застосовується, зокрема в постановах КАС ВС від 27.07.2022 у справі №686/2636/17, від 18.05.2022 у справі № 480/2378/21.

Як встановив суд, постановою від 07.12.2022, з урахуванням ухвали суду від 14.06.2023 про виправлення описки, суд апеляційної інстанції зобов`язав Головне управління призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди.

Головне управління 10.01.2023 відповідач на виконання судових рішень у цій справі здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 56% від розміру суддівської винагороди (рішення від 11.01.2023 № 83).

У подальшому Головне управління на виконання рішення суду в іншій справі (№ 580/12630/23) здійснило позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2023, виходячи з розміру суддівської винагороди, зазначеної у новій довідці про суддівську винагороду (рішенням від 13.09.2024 № 83). При цьому, з перерахунку пенсії позивача від 12.09.2024 вбачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01.01.2023, виходячи із 50 % від розміру суддівської винагороди. Також з перерахунку пенсії позивача від 30.09.2024 вбачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01.01.2023, виходячи із 50 % від розміру суддівської винагороди (вид перерахунку: зміна окладу, призначення за рішенням суду).

Суд урахував, що в межах справи № 580/3678/21 не досліджувалось питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01.01.2023, який був проведений пенсійним органом на виконання судового рішення в справі № 580/12630/23, відповідно до якого суд апеляційної інстанції зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу з 01.01.2023, виходячи з розміру суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 14.11.2023 №04-2113/23.

Таким чином, у разі незгоди позивача із обставинами здійснення виплати йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2023 з 50 % від розміру суддівської винагороди, він має права на звернення до суду з відповідним позовом.

Судове рішення не може бути ухвалене на майбутнє, стосується лише конкретних спірних правовідносин та періоду їх плину, що в спірному випадку стосується перерахунку пенсії позивача на підставі оновлених довідок.

Суд вважає, що заявник, звернувшись до суду із цієї заявою в порядку ст. 383 КАС України, рішення по якій вже виконано, заявляє фактично нові позовні вимоги.

Вказані обставини щодо зменшення відсоткового значення від розміру суддівської винагороди з 01.01.2023 не були предметом оскарження у справі № 580/3678/21.

У розумінні приписів ст. 383 КАС України під час виконання судового рішення у справі № 580/3678/21 відповідач не допустив протиправної бездіяльності, а у разі задоволення вимог заявника, як наслідок буде змінено зміст рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 у цій справі, що в свою чергу є порушенням приписів чинного адміністративного законодавства.

Також суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що рішення суду, яким зобов`язано відповідача призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56% від суддівської винагороди, не виконане, оскільки відповідач здійснив перерахунок, а не призначення щомісячного довічного грошового утримання позивача. Як було встановлено судом у рішенні суду від 08.10.2021 у цій справі позивачу з 17.04.2021 було призначено довічне грошове утримання судді у відставці, нараховане у розмірі 50% від суддівської винагороди. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначається один раз та виплачується довічно. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Тож, суд дійшов висновку, що перерахувавши на виконання рішення суду у справі № 580/3678/21 позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 56% від суддівської винагороди, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виконало зазначене рішення суду у цій справі.

Ураховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача при виконання рішення суду в справі № 580/3678/21.

Тому, відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в справі № 580/3678/21 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО