Справа № 480/4956/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2024 року Справа № 480/4956/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4956/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо незарахування до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 молодшою медичною сестрою в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 молодшою медичною сестрою в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, провести у зв`язку із цим перерахунок розміру пенсії з часу її призначення та виплату з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ознайомившись із розрахунком призначеної пенсії, позивач встановила, що її загальний (страховий) стаж роботи підрахований як: 33 роки 06 місяців 24 дні і увесь цей стаж роботи розрахований в одинарному розмірі. Зазначає, що з 01.01.1999 і по 31.12.2003 вона працювала на посаді «молодшої медичної сестри» Шосткинського обласного дитячого протитуберкульозного санаторію і цей період роботи має зараховуватись до її стажу роботи у подвійному розмірі. Позивач звернулася до відповідача зі скаргою щодо розрахунку загального стажу роботи. Листом від 30.04.2024 відповідач повідомив позивача про те, що до страхового стажу позивача зарахований, зокрема, період роботи у Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії з 01.10.1998 по 31.12.2003 за даними трудової книжки, з 01.01.2004 по 03.10.2021 - за даними реєстру застрахованих осіб. Оскільки позивачем не надано документи про те, що у період роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 вона не перебувала у відпустці без збереження заробітної плати та у додатковій відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною 6-річного віку, період її роботи у вищевказаному дитячому протитуберкульозному санаторії до 01.01.2004 зарахований до страхового стажу в одинарному розмірі.
Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі період її роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Також суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відзиву на позов у даній справі без будь-яких причин суд кваліфікує, як визнання позову.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2024 по справі № 480/4956/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №11 від 01.02.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.10.1998 по 04.10.2021 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 01.10.1998 по 04.10.2021 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву від 10.02.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з зарахуванням ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 періоду роботи з 01.10.1998 по 04.10.2021 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 у справі №480/2388/23 позивачу була призначена пенсія з 10.02.2023.
Як зазначає позивач у позовній заяві, ознайомившись із розрахунком призначеної пенсії, позивач встановила, що її загальний (страховий) стаж роботи підрахований як: 33 роки 06 місяців 24 дні і увесь цей стаж роботи розрахований в одинарному розмірі.
Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі період роботи на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, 22.03.2024 позивач звернулася до Пенсійного фонд України зі скаргою щодо розрахунку загального стажу роботи (а.с.17).
Листом від 30.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, окрім іншого про те, що обчислення стажу роботи у подвійному розмірі, зокрема, працівників інфекційних закладів (відділень) закладів охорони здоров`я було передбачено статтею 60 Закону № 1788-ХІІ, норми якого застосовуються до 01.01.2004. При цьому, період перебування у відпустці без збереження заробітної плати, у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та у додатковій відпустці без збереження заробітної плати до досягнення нею 6-річного віку зараховується до страхового стажу та пільгового в одинарному розмірі. Починаючи з 01.01.2004 страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, з урахуванням сулі сплачених страхових внесків.
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 у справі № 480/2388/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, період роботи з 01.10.1998 по 04.10.2021 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянуто заяву від 10.02.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, періоду роботи з 01.10.1998 по 04.10.2021 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії та прийнято рішення по суті заяви, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі. Інших зобов`язань вищезазначеним рішенням суду у справі № 480/2388/23 стосовно обчислення стажу роботи до головного управління не визначено.
Також у листі зазначено, що до страхового стажу позивача зарахований, зокрема, період роботи у Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії з 01.10.1998 по 31.12.2003 за даними трудової книжки, з 01.01.2004 по 03.10.2021 - за даними реєстру застрахованих осіб. Оскільки позивачем не надано документи про те, що у період роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 вона не перебувала у відпустці без збереження заробітної плати та у додатковій відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною 6-річного віку, період її роботи у вищевказаному дитячому протитуберкульозному санаторії до 01.01.2004 зарахований до страхового стажу в одинарному розмірі (а.с.18).
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частинами першою-третьою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Як зазначено у частині четвертій статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Статтею 60 Закону 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Як вбачається з матеріалів справи, з 10.02.2023 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2,
До страхового стажу в подвійному розмірі не враховано період роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 молодшою медичною сестрою в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії.
Отже, вказаний період є спірним.
Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З аналізу наведених норм вбачається, що наявність записів у трудовій книжці є достатнім і основним доказом підтвердження відповідного стажу роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку № 637).
У трудовій книжці серії НОМЕР_1 зазначено про наступну трудову діяльність позивача, зокрема:
запис №17 від 01.10.1998 - зарахована на посаду санітарки постової (наказ №66 від 24.09.1998);
запис №18 від 01.01.1999 - змінено найменування посади «санітарка» на «молодша медична сестра» (наказ №63 від 29.12.1998);
запис №20 від 04.10.2021 - звільнена у зв`язку із ліквідацією підприємства п.1 ст.40 КЗпП України (наказ №29 параграф 18 від 28.09.2021).
Записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.
Автентичність записів трудової книжки відповідачем не оспорюється.
Отже, стаж роботи позивача з 01.10.1998 по 31.12.2003 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії підтверджується записами у трудовій книжці позивача, що дає право позивачу на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Стосовно доводів пенсійного органу про те, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стосується наявного стажу роботи до 01 січня 2004 року, тобто до набрання чинності Законом №1058-IV, суд зазначає про таке.
Так, за змістом п.2 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно із п.3 ст. 40 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і №2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Приписами ч. 2 ст. 24 Закону №1058 передбачено, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
При цьому, як зазначено в частині 3 вказаної статті, страховий стаж ураховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом, зокрема, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Вимогами п.4 ст. 24 Закону №1058-IV установлено, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Як наголошувалось судом раніше, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Суд зауважує, що редакція ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час.
При цьому стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зупиняє її дію. Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.
Таким чином, суд доходить висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.
Висновки у цій справі узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постановах від 11 грудня 2018 року у справі № 310/385/17(2-а/310/47/17), від 23 січня 2019 року у справі № 485/103/17 та від 4 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 462/1713/17.
Слід також зазначити, що доводи пенсійного органу про те, що позивачем не надано документи про те, що у період роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 вона не перебувала у відпустці без збереження заробітної плати та у додатковій відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною 6-річного вік, суд вважає необґрунтованими, оскільки трудова книжка містить відповідні записи про роботу позивача у спірний період, яка підтверджує зайнятість позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність дій (а не бездіяльності як просить позивач) Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до її стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії.
Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.
Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на зазначене, для повного та ефективного захисту прав позивача та дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу позивача у подвійному розмірі період її роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії та здійснити перерахунок та виплату пенсії з часу її призначення з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, сплачену при зверненні до суду (а.с.4).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до її стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.10.1998 по 31.12.2003 на посаді молодшої медичної сестри в Шосткинському обласному дитячому протитуберкульозному санаторії.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько