Справа № 639/6375/24
Суддя: Борисенко О. О.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/6375/24
Провадження № 2-а/639/74/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т. В.,

за участю представника позивача адвоката Бєлая С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 639/6375/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову без серії та номеру по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 27.08.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного штрафу у розмірі 17000,00 грн; провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; поновити позивачу строк на подачу позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.07.2024 він особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення його анкетних даних, після чого отримав військово-обліковий документ № 6, військово-лікарняну комісію він не пройшов, оскільки хворів, у зв`язку з чим начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 видав йому повістку та запропонував після одужання з`явитися для проходження ВЛК 04.08.2024. 27.08.2024 о 8-00 годині біля свого будинку по АДРЕСА_1 позивача, на його думку, незаконно було затримано особами у військовій формі, які не представилися та доставили позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а звідти о 08-40 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого в нього вилучили повістку на 04.09.2024 та запропонували негайно пройти ВЛК, на що позивач відмовився та пояснив, що пройде ВЛК після одужання та отримання відповідних медичних документів, а саме 04.09.2024. Позивач вказав, що його незаконно тримали у ІНФОРМАЦІЯ_2 до 18-40 години, та тільки після втручання адвоката Бєлая С.В. відпустили додому, але перед цим виписали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн. Позивач зазначив, що він підписав вказану постанову, щоб скоріше потрапити додому, оскільки був голодним та в нього піднялася температура та тиск. Жодних документів та їх копій він не отримував. За адвокатськими запитами від 29.08.2024 та від 18.09.2024 адвокат Бєлай С.В. 20.09.2024 отримав копії запитуваних документів, а саме, протокол від 27.08.2024, постанову від 27.08.2024 та відповідь за № 10013 від 18.09.2024. Фактично вказані документи позивач отримав 27.09.2024 у зв`язку з перебуванням адвоката Бєлая С.В. у відрядженні.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

17.10.2024 ухвалою суду позивачу поновлено строк на оскарження постанови, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.36).

25.10.2024 ухвалою суду у судовому засіданні оголошено перерву для надання часу стороні позивача ознайомитися з відзивом відповідача на позовну заяву (а.с.59).

01.11.2024 у судовому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, долучив до матеріалів справи відзив відповідача на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 24.10.2024 та підписаний представником відповідача ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності (а.с.41-49).

У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1 27.08.2024 отримав направлення на проходження ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби, та всупереч вимог діючого законодавства відмовився від проходження ВЛК без поважних причин. В зв`язку з чим стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на позивача штрафу у розмірі 17000,00 грн. Посилання позивача на необхідність зібрати медичні документи не є поважною причиною для відмови проходити ВЛК, оскільки такі документи він зобов`язаний надати лише в разі відсутності відповідних записів в Електронній системі охорони здоров`я, та за необхідністю в ході проходження ВЛК військовозобов`язаного можуть направити на до обстеження або на лікування.

01.11.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні усного клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бєлая В.В. про призначення судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бєлай С.В., який діє на підставі ордеру, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи та обставини, що викладені у позовній заяві, та пояснив, що першу повістку на проходження ВЛК позивач отримав на дату 04.09.2024, а не як помилково зазначено у позові 04.08.2024. Надати цю повістку до суду сторона позивача не має можливості, оскільки цю повістку у позивача вилучили 27.08.2024 працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 та видали іншу на 27.08.2024. З приводу незаконного утримання сторона позивача до органів поліції письмово із заявами або скаргами не зверталася, проте в усній формі дружина позивача повідомила працівників поліції, які перебували поряд з її будинком, що її чоловік утримується у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Представник позивача вказав, що 27.08.2024 о 18 годині позивач написав пояснення в бланку протоколу та підписав не постанову, а пусті бланки задля того, щоб його скоріше відпустили, оскільки він хворів та погано себе почував. При цьому доказів хвороби та поганого самопочуття позивача 27.08.2024, зокрема звернення до лікарів 27.08.2024 або пізніше, сторона позивача не надала.

Представник позивача у судовому засідання подав письмову заяву, яка долучена судом до матеріалів справи, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, вказавши, що відповідач не спростовує обставину того, що позивача примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте таке доставляння, його час, підстави, термін та якими особами, ніде не було задокументовано та зафіксоване. Також, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на відповідні нормативні акти з питань мобілізації та військового обліку, які порушені позивачем. При направленні на ВЛК особа повинна мати свою амбулаторну карту, та позивач повідомив про її відсутність працівників ТЦК, що і стало відмовою від проходження ВЛК саме 27.08.2024, оскільки позивач мав офіційне запрошення пройти ВЛК 04.09.2024. На думку сторони позивача оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення та матеріали справи стосовно позивача, в порушення пунктів 7-10 Інструкції зі складання ІНФОРМАЦІЯ_4 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджені Наказом МОУ від 01.01.2024 № 3, ніде не зареєстровані, тобто є недійсними та незаконними.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позиція щодо заявлених позовних вимог викладена у відзиві на позовну заяву (а.с.50,51).

Суд, заслухавши представника позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний, у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 31.07.2024, що підтверджується копією військово облікового документу № 6 від 31.07.2024, з якого вбачається що ОСОБА_1 не має права на відстрочку від призову на військову службу. У графі «Рішення військово-лікарської комісії (результати медичного огляду)» відсутні дані щодо проходження ВЛК (а.с.17-18).

27.08.2024 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 видане направлення № 4755 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності військовозобов`язаного до військової служби, що підтверджується копією цього направлення (а.с.45).

27.08.2024 працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у присутності свідків складений акт про відмову ОСОБА_1 проходити військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого, 27.08.2024 о 14 годині ОСОБА_1 запропоновано ознайомитися з направленням від 27.08.2024 № 4755 на проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після ознайомлення та отримання направлення під особистий підпис в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду, гр. ОСОБА_1 заявив, що проходити ВЛК відмовляється. Акт підписаний ОСОБА_4 та двома свідками (а.с.49).

27.08.2024 офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_4 склав стосовно позивача протокол № б/н про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який вручено ОСОБА_5 під розписку, та повідомлено останньому під розписку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 30 хв 27.08.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 каб. № 13 (а.с.12-13).

У протоколі від 27.08.2024 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП серед іншого зазначено, що 27.08.2024 ОСОБА_1 в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився проходити військово-лікарську комісію. З правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ознайомлений, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» мається запис «Відмовляюся від проходження ВЛК 27.08.2024 у зв`язку з тим, що мені потрібно зібрати медичні документи. Зобов`язуюся пройти ВЛК до 04.09.2024». У графі «До протоколу додається» зазначено «копія паспорту, копія коду, копія повістки, направлення». Протокол підписаний ОСОБА_1 та офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. лейтенантом ОСОБА_4

27.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_1 виніс постанову № без номеру у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн (а.с.15-16).

Відповідно до змісту вказаної постанови, встановлено, що 27.08.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було виписано направлення № 4755 від 27.08.2024 на проходження військово-лікарської комісії. Гр-н ОСОБА_1 відмовився проходити ВЛК без поважних на те підстав, чим порушив ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Постанова містить розписку ОСОБА_1 про отримання ним 27.08.2024 копії цієї постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Вказаним критеріям оскаржувана постанова відповідає, оскільки в ній серед іншої обов`язкової інформації зазначена конкретна стаття КУпАП, яка передбачає відповідальність за таке правопорушення. Те саме стосується і протоколу про адміністративне правопорушення, обов`язкові елементи якого зазначені у ст. 256 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період і тягне накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого наразі не скасовано.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до абзаців 1, 3-4 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

За змістом абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.11 Глави 3 розділу ІІ Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_7 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_4 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_4 . Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

У разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 на розгляд. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Відповідно до абз. 11 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене Постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

За змістом абзаців 6, 8 пункту 11 зазначеного Положення, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників; організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.

Абзацом 6 п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, визначено, що цей порядок серед іншого визначає порядок організації медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п.3 зазначеного Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до абз. 5 п. 6 цього-ж Порядку, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За приписом пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 23 зазначеного Порядку визначені підстави для такого неприбуття, а саме: поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Частиною другою ст.235 КУпАП визначено право керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення в тому числі за статтею 210-1 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Відповідно до пунктів 7-10 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 № 3, складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення не пізніше наступного дня після складання протоколу реєструються в журналі обліку протоколів про адміністративні правопорушення (додаток 2) (далі - журнал обліку протоколів). Нумерація протоколів проводиться в межах кожного календарного року окремо.

Журнал має бути прошитий, пронумерований, підписаний посадовою особою та скріплений печаткою, внесений до номенклатури справ.

Ведення журналу здійснює посадова особа, призначена наказом керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа).

Справа прошивається і нумерується за аркушами. Справа містить титульний аркуш, на зворотному боці якого оформлюється опис документів, що містяться в справі за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

Кожен документ у справі про адміністративне правопорушення повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достатню інформацію щодо вчиненого адміністративного правопорушення та відповідати вимогам законодавства.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком.

Не зазначення серії та номеру постанови за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Отже, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Також, необхідно зазначити, що у заяві по суті позовній заяві позивач не зазначив, як на підставу задоволення позовних вимог, про те, що оскаржувана постанова є недійсною та незаконною, оскільки не містить посилань на відповідні нормативні акти, що порушені позивачем, що позбавило відповідача надати свої заперечення з цього приводу у відзиві на позов.

Посилання на те, що оскаржувана постанова не зареєстрована, а отже є нікчемною, не підтверджено належними і допустимими доказами в судовому засіданні.

В цій справі позиція позивача фактично зводиться до того, що він не погоджується з твердженням про обов`язок військовозобов`язаного проходити ВЛК в строк видачі відповідного направлення (повістки).

Але, наведені приписи чинного законодавства дають підстави вважати, що до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 серед іншого належить вручення військовозобов`язаним направлень на проходження ВЛК, а у громадян є обов`язок, якщо не має поважних причин для не з`явлення, прибути для проходження ВЛК у строк та місце, що зазначені у такому направленні.

Позивач, 27.08.2024, зазначеного обов`язку не виконав та відмовився проходити ВЛК. Факт відмови зокрема підтверджується самим позивачем у поданому позові, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2024, актом від 27.08.2024.

Посилання позивача, як на підставу для не проходження ВЛК, про необхідність зібрання медичних документів, які підтверджують наявність в нього хвороб, не можуть бути взяті до уваги, через приписи законодавства про обов`язок посадових осіб ВЛК, у разі сумнівів щодо стану здоров`я, направляти військовозобов`язаних для проходження амбулаторного або стаціонарного обстеження до лікувального закладу.

Суд зауважує, що у позовній заяві не зазначено та суду не надано документів на підтвердження проходження ОСОБА_1 медичного огляду ВЛК у дату, на яку, які зазначив позивач, йому видана первісна повістка - 04.09.2024, а також документів на підтвердження його хвороби. До органів поліції з офіційними заявами з приводу, на його думку незаконного утримання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не звертався, що підтвердив його представник під час судового засідання.

Твердження представника позивача про те, що підписи в протоколі і постанові зроблені не позивачем є неспроможними оскільки у позовних заявах від 27.09.2024 та від 16.10.2024, які підписані позивачем, позивач зазначив, що стосовно нього відповідач виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн, яку позивач підписав, щоб скоріше потрапити додому. Також ця обставина визнається в адвокатському запиті №203 від 29.08.2024 адвоката позивача до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зокрема зазначено, що позивач «підписав документи про штраф». Суд розцінює це твердження, як спосіб захисту сторони позивача з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, аналізуючи дії відповідача, суд дійшов висновку про те, що вони є законними, здійснені у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і відповідають критеріям, які вказані у зазначеній вище частині статті закону. Оскільки вони вчинені з дотриманням вимог ч.2 ст.19 Конституції України, а саме: вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх відомих відповідачу обставин, що мають значення для прийняття рішення; суду не надано доказів щодо будь-якої упередженості відповідача; також рішення приймалося добросовісно, розсудливо та пропорційно, про що свідчить застосування найнижчоможливої межі розміру штрафу, який є безальтернативним видом адміністративного стягнення в даному випадку; фактів дискримінації позивача суд не встановив; відповідач враховував те, що позивач достовірно знав про дату, час і місце розгляду справи, оскільки проставив власноручний підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, справа розглядалася з його участю, клопотання про відкладення розгляду справи не надав; також відповідач діяв своєчасно, тобто без об`єктивного зволікання.

Відмова 27.08.2024 проходити ВЛК за місцем видачі цієї повістки складає закінчений склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. А отже, причина, яку зазначає позивач на не проходження ним ВЛК у зазначений строк не впливала на прийняття рішення у постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей висновок суду міг би бути протилежним у випадку доведення наявності хвороби у позивача 27.08.2024 належними і допустимими доказами.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та досліджені під час розгляду справи докази дають підстави для висновку про законність і правомірність дій відповідача з винесення оскаржуваної позивачем постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с.30).

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. 6, 7, 9, 11, 44, 48, 73-78, 90, 139, 241-246, 268, 269, 271, 273-277, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2024, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Залишити без змін постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2024, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 01.11.2024.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО