Справа № 400/15285/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/15285/23

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправною бездіяльність щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 26 вересня 2023 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2023 року, у справі №400/7425/21;

- стягнення на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів, розміром 114531,70 грн, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 26 вересня 2023 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2023 року, у справі №400/7425/21.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, розміром 110 605,89 грн;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, розміром 110 605,89 грн;

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як проходження військової служби регулюється нормами спеціального законодавства.

При цьому, апелянт вважає, що позивач не має права на отримання спірної компенсації, оскільки позивач не звертався до позивача із заявою про отримання компенсації, а тому його право на момент звернення до суду з позовом не є порушеним.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 02 вересня 2016 року по 27 листопада 2020 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 листопада 2020 року № 259 позивача звільнено з військової служби.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2023 року, у справі №400/7425/21 зобов`язано відповідача:

- нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 02 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 листопада 2020 року включно, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у розмірі 3650,57 грн щомісячно.

При цьому, 26 вересня 2023 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2023 року, у справі №400/7425/21, відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 174 017,57 грн, із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

В свою чергу, бажаючи отримати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом вважаючи бездіяльність відповідача протиправною

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної компенсації, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення) та сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач бажає отримати компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а саме сум індексації грошового забезпечення, що виплачені позивачу у вересні 2023 року на виконання судового рішення.

Між тим, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, зокрема у випадку порушення строків виплати індексації грошових доходів громадян.

В свою чергу, виплата громадянам суми компенсації має провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.

При цьому, право особи на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати набувається особою незалежно від обставин та підстав виплати доходу, право на отримання якого виникло у особи в минулому.

Тобто, факт виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду не позбавляє позивача права на отримання спірної компенсації, так як відповідні нарахування індексації грошового забезпечення, право на отримання яких позивачем підтверджено рішенням суду, мали здійснюватися щомісячно з виплатою позивачу грошового забезпечення.

В свою чергу, протиправне невиконання зазначеного обов`язку відповідачем тягне за собою негативні наслідки у вигляді додаткового обов`язку з виплати спірної компенсації.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» чітко визначено формулу, яка має застосовуватись при обрахунку розміру спірної компенсації.

Між тим, суд першої інстанції, розглядаючи справу здійснив розрахунок розміру спірної компенсації та зобов`язав відповідача нарахувати на виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у сумі 110 605,89 грн.

В свою чергу, апелянт у доводах апеляційної скарги такий розрахунок не оскаржує.

При цьому, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що на момент звернення до суду з цим позовом право позивача порушено не було, оскільки ОСОБА_1 не звертався до ВЧ НОМЕР_1 із заявою про виплату йому компенсацію втрати частини доходів.

З цього приводу слід зазначити, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Тому, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що позивач не звертався із заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів, а відповідачем не було відмовлено йому у такій виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року, у справі №560/8194/20.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян