Справа № 703/3760/24
Суддя: Ігнатенко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/3760/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Яковенко І.В.

за участю

представника позивача Саєнка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко Олександр Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

15 липня 2024 року, через підсистему «Електронний суд», ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко О.М., звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №797 від 04 липня 2024 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 04 липня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення №797 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та стягнуто штраф в сумі 17000 гривень 00 копійок.

З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає, що керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 при її ухваленні були порушені чисельні діючі законодавчі норми.

Так, 03 липня 2024 року позивач був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) до приміщення даного ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування було з`ясовано, що доставка до ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинена тим, що позивач є особою, якою вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності позивача було нібито порушення п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 22 грудня 2022 року.

Відповідно до відомостей, які викладена в протоколі від 03 липня 2024 року та оскаржуваній постанові по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач не з`явився 23 травня 2024 року о 09 годині 00 хвилин по отриманій особисто ним повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року, який складений начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу майором ОСОБА_3 , дії позивача було кваліфіковані за ч.2 ст.210 КУпАП. Разом з тим, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №797, яка була складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , дії позивача було кваліфіковано за ч.3 ст.210 КУпАП. Тобто при складанні протоколу про адміністративне правопорушення б/н від 03 липня 2024 року та постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №797 від 04 липня 2024 року посадовими особами відповідача було допущено суттєві недоліки та суперечності в частині зазначення законодавчої норми, відповідно до якої настає відповідальність за скоєне адміністративне правопорушення.

Якщо у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначені різні частини статті, відповідно до якої особа притягується до адміністративної відповідальності, то зазначене унеможливлює визначити повний склад правопорушення та чітку кваліфікацію правопорушення, за яке вона була притягнута до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що під час визначення підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадовими особами було усно зазначено про порушення п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 22 грудня 2022 року, тобто стосовно порушення позивачем правил перебування на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Саме через висунуті вищезазначені позиції, стосовно суті адміністративного правопорушення позивачем і було викладено пояснення, які знайшли своє відображення в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду позивач 16 травня 2024 року не отримував, оскільки в цей час перебував на своєму робочому місці в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, про що, на думку позивача, свідчить відповідна довідка роботодавця. При цьому, на території Черкаської області позивач перебував з певною періодичністю через те, що вимушений здійснювати покладені на нього обов`язки із забезпечення населення прифронтових громад телекомунікаційними послугами.

Вважає, що докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є такими, що отримані у невстановлений спосіб, а саме розписка про вручення повістки була заповнена позивачем саме 03 липня 2024 року під час його перебування в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

Вказує, що на поведінку позивача як під час заповнення розписки, так і під час неуважності ознайомлення зі змістом протоколу від 03 липня 2024 року, складання пояснень в протоколі від 03 липня 2024 року, могли впливати безліч обставин: втома, психоемоційний стан під час спілкування з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , страх за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, психологічний тиск з боку посадових осіб відповідача, тощо.

Звертає увагу суду, що код юридичної особи, який використовується в печатці відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , не належить даній юридичній особі. Згідно даних, отриманих з відкритих джерел, код юридичної особи 09732578 належить ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За вказаних обставин, позивач вважає, що приймаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв з порушенням норм КУпАП та Конституції України, що регламентують порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2024 року, після усунення позивачем та його представником недоліків позовної заяви, відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, роз`яснено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву та встановлено відповідний строк.

У встановлений судом строк, 01 жовтня 2024 року на адресу суду від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .

Як вбачається з вищевказаного відзиву відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 на позовну заяву, він не підсипаний начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , що перешкоджає можливості надати оцінку вказаному процесуальному документу через відсутність підтвердження дійсного волевиявлення відповідача та позбавляє цей документ будь-якої юридичної сили.

При цьому, суд звертає увагу, що чинним КАС України не врегульовано питання щодо наслідків подання відповідачем відповіді на відзив на позовну заяву, який не скріплений власноручним підписом уповноваженої на це особи.

За вказаних обставин, суд не приймає до уваги доводи відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , які викладені у вищевказаному відзиві на позовну заяву.

Одночасно з вищевказаним відзивом до суду відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 подано копію справи про адміністративне правопорушення №797 та копії листів №55/4725 від 20 липня 2024 року і №55/5605 від 27 серпня 2024 року.

Суд не вбачає підстав для неврахування при розгляді даної справи наданих відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 копій справи про адміністративне правопорушення №797 та копій листів №55/4725 від 20 липня 2024 року і №55/5605 від 27 серпня 2024 року, оскільки останні належним чином засвідчені начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 і направлені поштовим відправленням на адресу позивача ОСОБА_1 , яка зазначена у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цього його представник у судовому засіданні просив розгляд справи проводити без участі позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Саєнко О.М. в судовому засіданні, в якому приймав участь у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. При цьому, зазначив, що позивач є інвалідом ІІІ групи та самостійно виховує і забезпечує свою доньку, внаслідок чого має право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, отже на його думку ухилення в такому випадку від явок до ТЦК не має сенсу.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши доводи представників позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, ідо передбачені Конституцією та законами У країни.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.210 КУпАП (у редакції, чинній з 19 травня 2024 року), адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст.210 КУпАП (у редакції, чинній з 19 травня 2024 року), адміністративна відповідальність за даною частиною статті настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно довідки від 16 вересня 2022 року №7118- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, є внутрішньо переміщеною особою. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 розпискою, яка підписана ним власноручно, підтвердив отримання 16 травня 2024 року повістки на своє ім`я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 годину 00 хвилин 23 травня 2024 року (а.с.49).

У вказаній розписці зазначено, що за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, передбачена відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з пояснення оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_4 від 03 липня 2024 року, останній доповів начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 23 травня 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився, у з`язку з чим перебував у розшуку. 03 липня 2024 року був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50).

Неприбуття 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем ОСОБА_5 не заперечується.

Вищевказані обставини свідчать про порушення позивачем ОСОБА_1 в особливий період вимог підпункту 2 пункту Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487, за що з 19 травня 2024 року, передбачена адміністративна відповідальність частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

03 липня 2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 складено протокол №б/н про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, оскільки не з`явився 23 травня 2024 року на 09 годину 00 хвилин по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, яку отримав 16 травня 2024 року (а.с.15, 48).

У копії вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, яка додана до матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 , зазначено, що останній вчинив правопорушення, визначене ч.2 ст.210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Натомість, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, яке додано до матеріалів справи відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, визначене ч.2 ст.210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період, при цьому ч.2 виправлено кульковою ручкою на ч.3 та наявний напис кульковою ручкою: «Виправлено з «2» на «3» вірити, підпис, ОСОБА_6 ».

Також, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та повідомлено, що розгляду справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 годині 00 хвилин 04 липня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення наявний рукописний запис, який виконаний кульковою ручкою (викладено дослівно): «Не з`явився до Черкаського ТЦК тому що я получил завдання від керівника ФОП ОСОБА_7 про повернення в м. Торецк для вивоза оборудования і звернення діяльності інтернет провайдера». Під даним текстом наявний підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.235 КУпАП, адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

04 липня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 , за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітний, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 22 квітня 2024 року, РНОКПП НОМЕР_2 , виніс постанову №797 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.14, 51).

Як вбачається з вищевказаної постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено: « ОСОБА_1 23.05.2024 року о 09.00 год. не з`явився по отриманій особисто ним 16.05.2024 р. повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду.

Цим він порушив обов`язок, визначений підпунктом 2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 р. №1487: прибувати за викликом районних територіальних центрів комплектування у строки, зазначених в отриманих ними документах (повістках) ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду.

ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дійсно 16.05.2024 р. одержав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23.05.2024 р., однак на медичний огляд не з`явився, бо виконував наказ керівника підприємства, на якому працює. Проте, ця обставина не звільняла ОСОБА_1 від виконання обов`язків, визначених правилами військового обліку.

Його винність у вчиненні правопорушення підтверджується: копією розписки про одержання 16.05.2024 р. повістки про виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 годину 23.05.2024 р.; пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 23.05.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився і до 03.07.2024р. не з`явився.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, визначене ч.3 ст.210 КУпАП як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період».

Вищевказаною постановою, яка оскаржується позивачем ОСОБА_1 , на останнього накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

У графі «Копію постанови отримав, Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» вказаної постанови, наявний підпис та відомості про особу, яка його виконала, а саме ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко О.М., не погоджується з вказаною постановою, при цьому посилаючись на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року та оскаржуваній постанові зазначені різні частини статті 210 КУпАП, за якими кваліфіковані дії ОСОБА_1 , зазначає, що якщо у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначені різні частини статті, відповідно до якої особа притягується до адміністративної відповідальності, то зазначене унеможливлює визначити повний склад правопорушення та чітку кваліфікацію правопорушення, за яке вона була притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що стаття 210 КУпАП, за якою були кваліфіковані дії позивача ОСОБА_1 працівником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 при складені протоколу про адміністративне правопорушення, до 19 травня 2024 року містила лише дві частини, а саме: ч.1 - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; ч.2 - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

19 травня 2024 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 року №3696-IX, яким вирішено внести зміни до КУпАП, зокрема до ст.210 КУпАП.

Таким чином, з 19 травня 2024 року стаття 210 КУпАП, за якою були кваліфіковані дії позивача ОСОБА_1 працівником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 при складені протоколу про адміністративне правопорушення, містила вже три частини, а саме: ч.1 - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; ч.2 - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; ч.3 - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

З вищевикладеного вбачається, що правопорушення, яке інкриміновано позивачу ОСОБА_1 до 19 травня 2024 року кваліфікувалося за ч.2 ст.210 КУпАП, а з 19 травня 2024 року за ч.3 ст.210 КУпАП.

При цьому, вищевказані зміни у ст.210 КУпАП, відбулися незадовго до складання працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 03 липня 2024 року протоколу про адміністративного правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.

Одночасно, суд звертає увагу, що ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 03 липня 2024 року та ознайомлення з ним, ні під час складання оскаржуваної постанови 04 липня 2024 року, в яких викладені одні й ті самі обставини вчинення адміністративного правопорушення, позивач ОСОБА_1 не вказував на незрозумілість обставин адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується та не вказував на невідповідність кваліфікації його дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 від 03 липня 2024 року була допущена описка у частині статті 210 КУпАП, за якою кваліфіковані дії останнього, внаслідок того, що незадовго до цього саме в цій часині законодавцем було винесено змін до КУпАП, і при цьому така описка, з огляду на обставини вчинення адміністративного правопорушення, які відображені у цьому протоколі та оскаржуваній постанові, які ідентичними за змістом, жодним чином не позбавляла позивача ОСОБА_1 можливості правильно сприймати обставини інкримінованого йому адміністративного правопорушення, визначити склад та кваліфікацію правопорушення.

Крім того, листом №55/4725 від 20 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , який адресований ОСОБА_1 , повідомив останнього про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 годину 19 серпня 2024 року для вирішення питання про виправлення опечатки в протоколі про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку (а.с.52), а у подальшому, листом №55/5605 від 27 серпня 2024 направив на адресу позивача ОСОБА_1 копію протоколу від 03 липня 2024 року про притягнення його до відповідності за ст.210 КУпАП з виправленою опечаткою (а.с.53).

Направлення вищевказаних листів на адресу ОСОБА_1 та їх отримання останнім стороною позивача під час судового розгляду не заперечувалося.

За таких обставин, посилання сторони позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, на неможливість визначення чіткої кваліфікації правопорушення, за яке ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, з огляду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року та оскаржуваній постанові зазначені різні частини статті 210 КУпАП, за якими кваліфіковані дії ОСОБА_1 ,- суд не приймає до уваги, як безпідставні.

Також, не заслуговують на увагу твердження позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко О.М., про те, що під час визначення підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадовими особами було усно зазначено про порушення п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 22 грудня 2022 року, тобто стосовно порушення позивачем правил перебування на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Саме через висунуті вищезазначені позиції, стосовно суті адміністративного правопорушення позивачем і було викладено пояснення, які знайшли своє відображення в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, суд звертає увагу, що стороною позивача на підтвердження вищевказаного твердження жодного доказу не надано, натомість таке твердження у повній мірі спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року, в якому чітко зазначено, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ України від 30 грудня 2022 року №1487, оскільки не з`явився 23 травня 2024 року на 09 годину 00 хвилин по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, яку отримав особисто 16 травня 2024 року, натомість порушення п.п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 22 грудня 2022 року, як на це вказує сторона позивача, ОСОБА_1 працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаному протоколі не інкриміновано.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту пояснень, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 03 липня 2024 року, а саме у графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності», позивач ОСОБА_1 надав свої письмові пояснення щодо порушення, яке викладено саме у цьому протоколі, тобто щодо порушення п.п.2 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ України від 30 грудня 2022 року №1487, а не будь-якого іншого порушення про яке зазначає сторона позивача, що було нібито висловлено в усній формі.

Також, сторона позивача стверджує, що повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду позивач 16 травня 2024 року не отримував, оскільки в цей час перебував на своєму робочому місці в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, про що, на думку позивача, свідчить відповідна довідка роботодавця.

На підтвердження вищевикладеного твердження сторона позивача додала до справи копію довідки без номеру та дати ФОП ОСОБА_7 та копію наказу ФОП ОСОБА_7 від 28 червня 2024 року №3 «Про звільнення з роботи».

У довідці без дати та номеру ФОП ОСОБА_7 вказує, що ОСОБА_1 дійсно мав трудові відносини з ФОП ОСОБА_7 , який вів свою підприємницьку діяльність у м. Торецьк Донецької області, у період з 04 грудня 2018 року по 30 червня 2024 року. В період з 04 грудня 2018 року по 15 серпня 2022 року ОСОБА_1 працював за місцем реєстрації підприємства ФОП ОСОБА_7 : АДРЕСА_3 . З 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 працював, в тому числі, відділено, у зв`язку з виїздом з зони активних бойових дій. У період з 10 травня 2024 року по 30 червня 2024 року ОСОБА_1 був задіяний в організації збору та евакуації майна і матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_7 у м. Торецьку, через загострення ситуації та посилення обстрілів у місті. Трудові відносини з працівниками були розірвані з 30 червня 2024 року, згідно п.1 ст.36 КЗпП України (звільнення за згодою сторін) у зв`язку з неможливістю ведення ФОП ОСОБА_7 своєї господарчої діяльності у м. Торецьк (а.с.12).

Наказом ФОП ОСОБА_7 від 28 червня 2024 року №3 «Про звільнення з роботи» вирішено: 1. Звільнити з роботи Менеджера (управителя) ОСОБА_1 з 30 червня 2024 року за п.1 ст.38 КЗпП (звільнення за згодою сторін); 2. Провести остаточні розрахунки по заробітній платі з ОСОБА_1 згідно з діючим законодавством України (а.с.18).

Однак, вищевказані довідка та наказ жодним чином не підтверджують доводи сторони позивача про перебування ОСОБА_1 16 травня 2024 року на своєму робочому місці в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, оскільки довідка містить інформації виключно про задіяння ОСОБА_1 у період з 10 травня 2024 року по 30 червня 2024 року в організації збору та евакуації майна та матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_7 у м. Торецьку, однак не містить інформації, яким чином ОСОБА_1 був задіяний до виконання вказаних дій та що він безпосередньо 16 травня 2024 року перебував у м. Торецьк, на томість зазначений наказ взагалі не містить відомості про місце перебування ОСОБА_1 16 травня 2024 року.

Крім того, суд звертає увагу, що у вищевказаних довідці та наказі наявні розбіжності щодо пункту та статті КЗпП, на підставі яких були розірвані трудові відносини між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що, у поєднанні з ненаданням стороною позивача відомостей з трудової книжки позивача, надає суду підстави для сумнівів щодо достовірності інформації, яка зазначена у довідці ФОП ОСОБА_7 .

Натомість, отримання 16 травня 2024 року позивачем ОСОБА_1 повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23 травня 2024 року об`єктивно підтверджується доданою до матеріалів справи власноручною розпискою ОСОБА_1 від 16 травня 2024 року, а також відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, з яких не вбачається заперечень позивача ОСОБА_1 щодо отримання ним 16 травня 2024 року вищевказаної повістки, незважаючи на те, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення під час складання вказаних протоколу та постанови не визнавав.

З врахуванням вищевикладеного, суд не приймає до уваги твердження сторони позивача про те, що повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) для проходження медичного огляду позивач ОСОБА_1 16 травня 2024 року не отримував, бо перебував на своєму робочому місці в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, оскільки такі твердження повністю спростовуються дослідженими судом доказами.

Крім того, сторона позивача вважає, що докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є такими, що отримані у невстановлений спосіб, а саме розписка про вручення повістки була заповнена позивачем саме 03 липня 2024 року під час його перебування в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). На поведінку позивача як під час заповнення розписки, так і під час неуважності ознайомлення зі змістом протоколу від 03 липня 2024 року, складання пояснень в протоколі від 03 липня 2024 року, могли впливати безліч обставин: втома, психоемоційний стан під час спілкування з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , страх за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, психологічний тиск з боку посадових осіб відповідача, тощо.

Однак, суд не погоджується з вищевказаними твердженнями сторони позивача та звертає увагу, що розписка про отримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підписана позивачем ОСОБА_1 містить відповідну дату отримання вказаної повістки, якою є саме 16 травня 2024 року, при цьому ні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті, за результатами якого винесено оскаржувану постанов, ОСОБА_1 про вищевказані обставини працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомляв, натомість власноручно у протоколі про адміністративне правопорушення надав письмові пояснення: «Не з`явився до Черкаського ТЦК тому що я получил завдання від керівника ФОП ОСОБА_7 про повернення в м. Торецк для вивоза оборудования і звернення діяльності інтернет провайдера», які є аналогічними щодо його пояснень, викладених в оскаржуваній постанові та надані ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 своєї провини як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті, своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, що об`єктивно вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, посилаючись на обставини, які, на його думку, були поважними причинами для неприбуття по повістці, не зазначення позивачем ОСОБА_1 за вказаних обставин про те, що він повістку про виклик на 23 травня 2024 року підписав лише 03 липня 2024 року, є об`єктивно сумнівним та не узгоджується з його ж власноручно написаними письмовими поясненнями, в яких він виключно виправдовував своє неприбуття 23 травня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та нічого не вказував про неотримання відповідної повістки.

Одночасно, суд звертає увагу, що твердження зі сторони позивача про те, що «на поведінку позивача як під час заповнення розписки, так і під час неуважності ознайомлення зі змістом протоколу від 03 липня 2024 року, складання пояснень в протоколі від 03 липня 2024 року, могли впливати безліч обставин: втома, психоемоційний стан під час спілкування з працівниками РТЦК та СП, страх за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, психологічний тиск з боку посадових осіб відповідача, тощо» є виключно припущенням, оскільки застосовано словосполучення «могло впливати», при цьому сторона позивача не називає жодних обставин як таких, що дійсно мали місце та безпосередньо впливали на поведінку позивача у ІНФОРМАЦІЯ_5 , так само як і не надає доказів звернення до відповідних органів з повідомленням про вчинення відносно нього працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірних дій.

За вказаних обставин, доводи сторони позивача про те, що докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є такими, що отримані у невстановлений спосіб, об`єктивно не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, внаслідок чого не приймаються судом до уваги.

Крім того, враховуючи, що стороною позивача не надано доказів, які підтверджують посилання на те, що код юридичної особи, який використовується в печатці відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , не належить даній юридичній особі, а згідно даних, отриманих з відкритих джерел, код юридичної особи 09732578 належить ІНФОРМАЦІЯ_3 , підстави для врахування таких доводи у суду відсутні.

Відповідно до п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (набрав чинності з 18 травня 2024 року), за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно п.23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (набрав чинності з 18 травня 2024 року), поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (набрав чинності з 18 травня 2024 року), у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Однак, під час судового розгляду не встановлено наявності у позивача ОСОБА_1 поважних причин неприбуття 23 травня 2024 року по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому про наявність таких причин неприбуття ІНФОРМАЦІЯ_5 не повідомляв та документи, які підтверджують такі причини не надавав, та у подальшому протягом семи календарних днів до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув.

Також, доводи представника позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, про те, що позивач ОСОБА_1 має право на відстрочку, так як він є інвалідом ІІІ групи та виключно на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, суд не приймає до уваги, оскільки наявність або відсутність у позивача права на відстрочку від мобілізації не є предметом розгляду у даній справі, при цьому навіть за умови наявності у позивач такого права, останнє не звільняє його від обов`язку прибуття по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що твердження сторони позивача про те, що керівником РТЦК та СП при ухваленні рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені численні діючі законодавчі норми, під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, вкладені в ній обставини порушення позивачем ОСОБА_1 п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, повністю підтверджуються наданими відповідачем доказами, внаслідок чого є законною, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат СаєнкоО.М. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.9, 68 Конституції України, ст.19, 121, 222, 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст.77, 90, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко Олександр Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ), адреса: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 01 листопада 2024 року.

Головуючий Т.В. Ігнатенко