Справа № 260/4200/24
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Ужгород№ 260/4200/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Рахівської міської ради Закарпатської області (далі відповідач, Рахівська міська рада) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 року по справі № 260/8242/23 про поновлення на роботі за період з 06.01.2024 року по 27.06.2024 року у розмірі 162266,40 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, позивача поновлено на займаній до звільнення посаді та рішення в цій частині підлягало до негайного виконання. Разом з тим, станом на момент звернення до суду із даним позовом, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, відповідачем не виконано, що має наслідком застосування до відповідача передбаченої ст.236 КЗпП України відповідальності у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

Ухвалою судді від 12.07.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений ухвалою суду від 12.07.2024 року строк, відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням першої сесії восьмого скликання Рахівської міської ради Закарпатської області №11 від 14.12.2020 ОСОБА_1 затверджено на посаду старости села Костилівка Рахівської міської ради.

Рішенням 36 сесії восьмого скликання Рахівської міської ради №556 від 25.08.2023 року на підставі п. 6-1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», враховуючи пропозицію в.п. Рахівського міського голови, секретаря ради та виконкому та депутатів Рахівської міської ради, ОСОБА_1 звільнено з посади старости села Костилівка Рахівської міської ради.

Розпорядженням в.п. Рахівського міського голови, секретаря ради та виконкому Молнара Є. №170-к від 25.08.2023 року ОСОБА_1 з 25.08.2023 року звільнено з посади старости села Костилівка.

Вважаючи зазначені рішення та розпорядження протиправними, з метою захисту порушеного права на працю, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 року у справі № 260/8242/23 (головуючий суддя Ващилін Р.О..) ухвалено: визнати протиправним та скасувати рішення 36 сесії VІІІ скликання Рахівської міської ради №556 від 25.08.2023 року «Про звільнення з посади старости села Костилівка Рахівської міської ради»; визнати протиправним та скасувати розпорядження в.п. міського голови, секретаря ради та виконкому Молнара Є. №170-к від 25.08.2023 року про звільнення з посади старости села Костилівка ОСОБА_1 з 25.08.2023 року; поновити ОСОБА_1 на посаді старости села Костилівка Рахівської міської ради з 26.08.2023 року; стягнути із Рахівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 124317,00 грн.

При цьому, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости села Костилівка Рахівської міської ради та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 28134,90 грн. звернуто до негайного виконання.

19.01.2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 260/8242/23 (в порядку негайного виконання), за яким боржника Рахівську міську раду зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Рахівської міської із 26.08.2023 року.

23.01.2024 року виконавчий лист в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости села Костилівка із 26.08.2023 року пред`явлено до примусового виконання до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерство юстиції.

25.01.2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області Гаринець О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73969309 з примусового виконання виконавчого листа № 260/8242/23 виданого 19.01.2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді старости села Костилівка із 26.08.2023 року.

Разом з тим, як стверджує позивач, станом на дату звернення до суду із даною позовною заявою ОСОБА_1 не поновлено на посаді старости села Костилівка, тобто, має місце невиконання судового рішення відповідачем.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із затримкою виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 року у справі № 260/8242/23 в частині поновлення позивача на роботі, допущеного до негайного виконання.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Частиною другою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Питання компенсаційних виплат, пов`язаних з поновленням на роботі, врегульовано ст. ст. 235, 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Отже, законодавство передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення і цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення оскаржуватися.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, після ухвалення Закарпатським окружним адміністративним судом відповідного рішення, відповідач мав поновити ОСОБА_1 на посаді.

Ураховуючи те, що приписи статті 236 КЗпП України не ставлять в залежність виплату середнього заробітку від поважності причин не виконання відповідного рішення про поновлення на посаді, суд відхиляє доводи відповідача на відсутність умислу не виконання рішення, як підставу для відмови у виплаті, яка передбачена вимогами ст.236 КЗпП України.

ля вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.02.2018 року у справі № 807/2713/13-а, від 27.06.2019 року у справі № 821/1678/16, від 31.07.2019 року у справі № 813/593/17, від 25.09.2019 року у справі № 813/4668/16, від 27.11.2019 року у справі № 802/1183/16-а, від 19.12.2019 року у справі № 2а-7683/12/1370, від 05.02.2020 року у справі № 815/1676/18, від 05.03.2020 року у справі № 280/360/19, від 26.11.2020 року у справі № 500/2501/19, від 19.04.2021 року у справі № 826/11861/17, від 24.06.2021 року у справі № 640/15058/19, від 20.07.2021 року у справі № 826/3465/18, від 23.03.2023 року у справі № 420/8539/21.

Так, судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 року у справі № 260/8242/23 Рахівську міську раду, зокрема, зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді старости села Костилівка Рахівської міської ради з 26.08.2023 року. На виконання рішення суду по справі № 260/8242/23 станом на 27.06.2024 року (в межах заявлених позовних вимог) Рахівською міською радою наказ/розпорядження про поновлення позивача на роботі не видано, позивача на посаді не поновлено.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що невиконання відповідачем судового рішення про поновлення позивача на роботі зумовлює право останнього на отримання середнього заробітку за час затримки виконання в силу приписів статті 236 КЗпП України.

Згідно з пунктом 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Абзацами першим, третім пункту 3 Порядку № 100 врегульовано, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з абзацом вісімнадцятим пункту 4 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).

З комплексного аналізу вказаних норм вбачається, що згідно з чинним законодавством нарахування середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу проводиться шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців робочі дні на число робочих днів за цей період.

При цьому судом враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 5:30 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який неодноразово продовжувався і триває станом на сьогодні.

Згідно із ч.2,3 ст.1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», від 15.03.2022 року № 2136-IX, який набрав чинності 24.03.2022 року, на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України (ч.2). У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом (ч.3).

Відповідно до ч.6 ст.6 вказаного Закону, у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено Закарпатським окружним адміністративним судом в рішенні від 05.01.2024 року по справі № 260/8242/23 середньоденна заробітна плата позивача складає 1308,60 грн. Період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 06.01.2024 року по 27.06.2024 року (включно) становить 124 робочих днів, з урахуванням частини шостої ст. 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Середній заробіток за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 06.01.2024 року по 27.06.2024 року (включно) складає 162266,40 грн (124 дні * 1308,60 грн).

При цьому, оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Отже, Рахівська міська рада зобов`язана виплатити позивачеві середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 06.01.2024 року по 27.06.2024 року (включно) у розмірі 162266,40 грн, утримавши при виплаті передбачені законом податки та інші обов`язкові платежі до бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем доведено наявність протиправної поведінки відповідача, останнім вказаного не спростовано (відзиву на позовну заяву відповідач не надав), тобто, позовні вимоги відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рахівської міської ради (Закарпатська область, м. Рахів, вул. Миру, 34 ) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити.

2. Стягнути із Рахівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, в період з 06 січня 2024 року по 27 червня 2024 року, у розмірі 162266,40 грн. (сто шістдесят дві тисячі двісті шістдесят шість гривень сорок копійок), з утриманням податків та інших обов`язкових платежів до бюджету.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті