Справа № 200/4231/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року справа №200/4231/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Никифорової І.М.,

представника позивача Опрі С.І.,

представника відповідача-1 Голуба М.І.,

представника відповідача-2 Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року по справі № 200/4231/24 (суддя І інстанції Молочна І.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Київської області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Київської області, Державної податкової служби України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11046464/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» податкову накладну № 1 від 04 квітня 2024 року на загальну суму 24925,00 грн (у т.ч. ПДВ 4154,17 грн);

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11046465/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» податкову накладну № 2 від 05 квітня 2024 року на загальну суму 166625,00 грн (у т.ч. ПДВ 27770,83 грн);

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11046466/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» податкову накладну № 4 від 11 квітня 2024 року на загальну суму 192225,00 грн (у т.ч. ПДВ 32037,50 грн);

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11046463/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» податкову накладну № 5 від 15 квітня 2024 року на загальну суму 193275,00 грн (у т.ч. ПДВ 32212,50 грн).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11046464/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області.

Зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () податкову накладну № 1 від 04 квітня 2024 року на загальну суму 24925,00 грн (у т.ч. ПДВ 4154,17 грн) датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11046465/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області.

Зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () податкову накладну № 2 від 05 квітня 2024 року на загальну суму 166625,00 грн (у т.ч. ПДВ 27770,83 грн) датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11046466/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області.

Зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () податкову накладну № 4 від 11 квітня 2024 року на загальну суму 192225,00 грн (у т.ч. ПДВ 32037,50 грн) датою її фактичного подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11046463/31582543 від 14 травня 2024 року, яке прийнято Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області.

Зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати складену Товариством з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () податкову накладну № 5 від 15 квітня 2024 року на загальну суму 193275,00 грн (у т.ч. ПДВ 32212,50 грн) датою її фактичного подання на реєстрацію.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () судовий збір у розмірі 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () судовий збір у розмірі 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14000,00 гривень відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Державною податковою службою України, Головним управління ДПС у Донецькій області подано апеляційні скарги в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, про відмову у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважають, що дії з зупинення реєстрації спірних податкових накладних відповідали вимогам Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165.

Рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11046464/31582543 від 14.05.2024р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 1 від 04.04.2024р., рішенням № 11046465/31582543 від 14.05.2024р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 2 від 05.04.2024р., рішенням №11046466/31582543 від 14.05.2024р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 4 від 11.04.2024р., рішенням № 11046463/31582543 від 14.05.2024р. відмовлено в реєстрації податкової накладної № 5 від 15.04.2024р..

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стало ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Комісією встановлено, що в наданих на підтвердження транспортування товару ТТН відсутня адреса розвантаження. Також відсутні документальні підтвердження наявності складських приміщень.

Відповідачі вважать, що судом першої інстанції не було враховано, що у платника податків при реєстрації податкових накладних виникає обов`язок щодо підтвердження податкових зобов`язань, як для цілей податкового обліку товариства, так і для формування податкового кредиту за звітний період. Обов`язковими первинними документами, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної є документи, які доводять факт виникнення першої з подій або дати отримання постачальником/продавцем коштів від покупця/замовника, або дати відвантаження товарів. Такі документи є обов`язковими в силу вимог закону, оскільки саме з їх наявністю законодавець пов`язує виникнення обов`язку складення та реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Відповідачі також посилаються на те, що реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Відтак, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є втручання в дискреційні повноваження контролюючого органу. Належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України повторно розглянути питання щодо реєстрації відповідної податкової накладної.

Відповідачі також вважають, що судом першої інстанції безпідставно було стягнуто на користь позивача витрати на правову допомогу. При визначені розміру витрат на правову допомогу суду слід було керуватися критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру виходячи з обставин справи, складності та суті виконаних послуг.

Головне управління ДПС у Донецькій області також зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що листом ДПС України від 06.05.2024 року № 14774/7/99-00-18-01-03-07, з 06.05.2024 року у зв`язку з відсутністю доступу працівників Головного управління ДПС у Донецькій області до відповідних електронних сервісів ДПС, виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області були закріплені за Головним управлінням ДПС у Київській області.

Відповідні повноваження щодо організації роботи з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головному управлінню ДПС у Донецькій області були повернуті лише 21.05.2024 року відповідно до листа ДПС України від 21.05.2024 року № 13257/7/99-00-18-01-03-07. Відповідно до офіційної сторінки Головного управління ДПС у Київський області Буділовська В.В. є заступником начальника саме Головного управління ДПС у Київський області. Відтак, належним відповідачем по справі є Головного управління ДПС у Київський області.

Позивач надав відзиви на апеляційні скарги, в яких проти доводів апеляційних скарг заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Крім того, у відзивах Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ», позивачем заявлені клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких він просить стягнути з відповідачів пропорційно судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 15 000,00 грн.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дійшов висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» є юридичною особою про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «НПП «Степ» є 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля».

Між позивачем (Постачальник) та ПрАТ «Асфальтобетонний завод» (Покупець) 04 квітня 2023 року укладено договір постачання № 0404.23-КА, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити відсів вапняковий, вапно непогашене, в асортименті, у кількості та якості, зазначених у Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до Договору, що є його невід`ємною частиною.

На виконання вимог договору постачання № 0404.23-КА від 04.04.2023р., сторонами укладено Специфікацію № 9 від 01.04.2024 щодо поставки, зокрема вапна непогашеного 2 сорту у кількості орієнтовно 75 т. (+/- 10%) на суму 468750 грн (вартість із ПДВ 562500 грн).

З метою виконання зобов`язань позивач (Покупець) уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІО-АВТОТРАНС» (Постачальник) договір постачання № 05/04/24-1 від 05.04.2024р., відповідно до якого Постачальник зобов`язується постачати (продати) товари у тому числі згідно наступних кодів видів економічної діяльності: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (детальний перелік, повне/точне найменування, технічний опис, марка, сорт, асортимент, кількість Товару, вказується в Специфікаціях та/або у видаткових накладних,та/або в заявках Покупця та/або додатках до цього договору, які додаються до цього Договору і є його невід`ємною частиною), а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору. У випадку, якщо умови специфікації та цього договору різняться, сторони керуються умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачання № 05/04/24-1 від 05.04.2024р. кількість товару визначається у Специфікаціях на кожну партію товару, які є його невід`ємною частиною. Кількість товару, яка постачається за цим договором може бути зменшена стороною цього договору без додаткового узгодження з іншою стороною, за виключенням оплаченого товару.

На виконання вимог договору постачання № 05/04/24-1 від 05.04.2024р., сторонами укладено Специфікацію № 1 від 05.04.2024 щодо поставки вапна непогашеного 2 сорту у кількості 77,39 т на суму 457761,85 грн (вартість із ПДВ 549314,22 грн). Відповідно до Специфікації № 1 від 05.04.2024р. передбачено, що обов`язок транспортування товару покладено на ТОВ «МІО-АВТОТРАНС».

На виконання договорів постачання № 0404.23-КА від 04.04.2023р., №05/04/24-1 від 05.04.2024р., позивачем придбано у ТОВ «МІО-АВТОТРАНС», а потім поставлено ПрАТ «Асфальтобетонний завод» із залученням автотранспорту ТОВ «МІО-АВТОТРАНС» 77,39 тон вапна непогашеного 2 сорту трьома поставками: 05.04.2024р. у кількості 25,54 т, 11.04.2024р. у кількості 26,08 т та 15.04.2024р. у кількості 25,77 т..

Позивачем складено та спрямовано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкову накладну № 1 від 04.04.2024р. на загальну суму 24925,00 грн (у т.ч. ПДВ 4154,17 грн);

- податкову накладну № 2 від 05.04.2024р. на загальну суму 166625,00 грн (у т.ч. ПДВ 27770,83 грн);

- податкову накладну № 3 від 10.04.2024р. на загальну суму 3375,00 грн (у т.ч. ПДВ 562,50 грн);

- податкову накладну № 4 від 11.04.2024р. на загальну суму 192225,00 грн (у т.ч. ПДВ 32037,50 грн);

- податкову накладну № 5 від 15.04.2024р. на загальну суму 193275,00 грн (у т.ч. ПДВ 32212,50 грн).

Згідно квитанції № від 26.04.2024р., податкову накладну № 3 від 10.04.2024р. прийнято та зареєстровано, однак, відповідно до квитанції № від 26.04.2024, квитанції № від 26.04.2024, квитанції № від 26.04.2024 та квитанції № від 26.04.2024, зупинено реєстрацію податкових накладних: № 1 від 04.04.2024, № 2 від 05.04.2024, № 4 від 11.04.2024 та № 5 від 15.04.2024 з підстав: «Обсяг постачання товару/послуги 2522 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріям ризиковості здійснення операцій».

Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрації/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

На виконання квитанцій щодо зупинення реєстрації податкових накладних позивачем через електронний кабінет подано пояснення у вигляді листа-пояснення № 2 від 30.04.2024 та первинні документи, оформлені під господарську операцію постачання ПрАТ «Асфальтобетонний завод» вапна непогашеного згідно договору № 0404.23КА від 04.04.2023, за яким складено спірні податкові накладні, а саме: - договір постачання № 0404.23-КА від 04.04.2023; - специфікація № 9 від 01.04.2024 до договору постачання №0404.23-КА від 04.04.2023; - договір постачання №05/04/24-1 від 05.04.2024; - специфікація № 1 від 05.04.2024 до договору постачання № 05/04/24-1 від 05.04.2024; - видаткову накладну № 441 від 05.04.2024; - товарно-транспортну накладну №Р441 від 05.04.2024; - рахунок на оплату № 441 від 05.04.2024; - видаткову накладну №0504.24КА від 05.04.2024; - товарно-транспортну накладну № 4 від 05.04.2024; - рахунок на оплату № 0504.24КА від 05.04.2024; - видаткову накладну № 463 від 11.04.2024; - товарно-транспортну накладну №Р463 від 11.04.2024; - рахунок на оплату № 463 від 11.04.2024; - видаткову накладну № 1104.24КА від 11.04.2024; - товарно-транспортну накладну № 5 від 11.04.2024; - рахунок на оплату № 1104.24КА від 11.04.2024; - видаткову накладну № 478 від 15.04.2024; - товарно-транспортну накладну № Р478 від 15.04.2024; - рахунок на оплату № 478 від 15.04.2024; - видаткову накладну №1504.24КА від 15.04.2024; - товарно-транспортну накладну №6 від 15.04.2024; - рахунок на оплату № 1504.24КА від 15.04.2024; - виписку по рахунку ТОВ «НПП «СТЕП» за період з 01.04.2024 по 17.04.2024 від 17.04.2024.

Однак, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11046464/31582543 від 14.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 04.04.2024, рішення № 11046465/31582543 від 14.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 05.04.2024, рішення №11046466/31582543 від 14.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 11.04.2024, рішення № 11046463/31582543 від 14.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 15.04.2024р..

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних у зазначених рішеннях стало «ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

22.05.2024р. позивач надіслав до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби України скарги щодо оскарження рішень Комісії Головного управління ДПС у Донецькій області, надавши первинні документи, що підтверджують спірну господарську операцію з постачання вапна непогашеного, які також надавалися Головному управлінню ДПС у Донецькій області разом з поясненнями щодо зупинення реєстрації податкових накладних.

Рішеннями Державної податкової служби України від 05.06.2024р. №34436/31582543/2, №34424/31582543/2, № 34438/31582543/2 та №34423/31582543/2 за результатами розгляду скарг щодо спірних рішень Головного управління ДПС у Донецькій області про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 04.04.2024, № 2 від 05.04.2024, № 4 від 11.04.2024, № 5 від 15.04.2024 залишено скарги ТОВ «НПП «Степ» без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без змін.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинної у спірний період) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №341) (далі - Порядок №1246) пунктом 12 якого передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно п.12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

У відповідності до пунктів 13, 14 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, за результатами перевірки податкових накладних, було сформовано квитанції, а саме згідно квитанції № від 26.04.2024р. податкову накладну № 3 від 10.04.2024 прийнято та зареєстровано, однак, відповідно до квитанції № від 26.04.2024, квитанції № від 26.04.2024, квитанції № від 26.04.2024 та квитанції № від 26.04.2024, зупинено реєстрацію податкових накладних: № 1 від 04.04.2024, № 2 від 05.04.2024, № 4 від 11.04.2024 та № 5 від 15.04.2024 з підстав: «Обсяг постачання товару/послуги 2522 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріям ризиковості здійснення операцій».

Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрації/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 04.04.2024, № 2 від 05.04.2024, № 4 від 11.04.2024, № 5 від 15.04.2024р. позивачем до контролюючого органу подані повідомлення та пояснення № 2 від 30.04.2024 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по відмовлених податкових накладних та копії документів, на підтвердження реальності здійснення господарської операції зазначених у цих податкових накладних.

Згідно пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 (далі Порядок №1165), пунктом 5 якого визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з п. 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).

Пунктом 10 Порядку № 1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно пункту 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, квитанцією про зупинення реєстрації податкових накладних визначено, що позивач відповідає п. 1 Критеріїв ризикованості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).

Додатком № 3 до Порядку №1165 визначено критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого з-поміж критеріїв визначено наступне: «обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в квитанції №1 про зупинення реєстрації спірних податкових накладних конкретного переліку документів, які позивач мав надати, та які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, вказано не було.

Зважаючи на це платник податків мав можливість на свій розсуд визначити, якими документами він може підтвердити реальність господарської операції, за наслідками якої ним була складена спірна податкова накладна.

У такому разі відсутні підстави стверджувати про невиконання позивачем обов`язку надати конкретні документи.

Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520), згідно пункту 2 якого прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У пункті 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

З аналізу даного переліку вбачається, що він не має виключного характеру. Наведене у ньому формулювання може включати вказує на дозвіл надання певних документів, містить їх приклад. Таке не виключає можливості надати інші документи або не надавати частину із перелічених у ньому документів.

Абзацом першим пункту 6 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 7 Порядку № 520).

Згідно з пунктами 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

У відповідності до вимог пункту 11 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Колегія суддів вважає, що обов`язок надання документів платником податків кореспондує із правом контролюючого органу на витребування в платника податків певних документів у передбачених законом випадках. Втім, контролюючий орган під час витребування від платника податків документів, має визначити їх перелік, платник податку має чітко розуміти що саме від нього вимагає орган владних повноважень та мати можливість передбачати наслідки своєї поведінки в залежності від виконання чи невиконання вимоги контролюючого органу. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не довільно, на власний розсуд. Відсутність чіткої вимоги податкового органу до платника податків стосовно надання певного документу виключає можливість визнання правомірним застосування до такого платника негативних наслідків через невиконання такої вимоги.

З наявних в матеріалах справи квитанцій про зупинення реєстрації спірних податкових накладних судом встановлено, що такі містять вимогу про надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

Зважаючи на це платник податків мав можливість на свій розсуд визначити, якими документами він може підтвердити реальність господарської операції, за наслідками якої ним була складена спірна податкова накладна.

У такому разі відсутні підстави стверджувати про невиконання позивачем обов`язку надати конкретні документи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанції №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній та були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Можливість же надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Вищевказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 11 квітня 2024 року у справі №500/4244/22 та 11 квітня 2024 року у справі №500/4244/22.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що оскаржені рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідають критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а тому правомірно визнано їх протиправними та скасовано.

Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови реєстрації спірних податкових накладних, то, відповідно, вимога позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати ці податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання до ДПС України , є також обґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови реєстрації спірної податкової накладної, позивачем доведено надання ним документів, які є належними і достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому доводи апеляційної скарги щодо втручання у дискреційні повноваження, колегією суддів не прийнято до уваги.

Доводи Головного управління ДПС у Донецькій області про те, що належним відповідачем по справі є Головне управління ДПС у Київський області, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на наступне.

Згідно листа ДПС України від 06.05.2024 року № 14774/7/99-00-18-01-03-07, з 06.05.2024 року у зв`язку з відсутністю доступу працівників Головного управління ДПС у Донецькій області до відповідних електронних сервісів ДПС, виконання повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області до 21.05.2024р. були закріплені за Головним управлінням ДПС у Київській області року. Спірні рішення приймались ОСОБА_1 саме як представником Головного управління ДПС у Донецькій області.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини 5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Частиною 7, 9 статті 139 КАС унормовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, зокрема, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Гравітас» в особі адвоката Опря Станіслава Ігоровича на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 01.01.2024 (далі - договір) та ордеру серії АН № 1338312 від 07.06.2024р..

Згідно із п. 1.1 договору, адвокатське об`єднання зобов`язується в інтересах Клієнта надавати правову (професійну правничу) допомогу (здійснити певні дії та/або здійснювати певну діяльність), передбачені Договором та додатковими угодами до нього, а Клієнт зобов`язується оплатити послуги адвокатського об`єднання та виконати інші обов`язки, передбачені Договором та додатковими угодами до нього.

Адвокатом Опря С.І. 07.06.2024р. здійснено розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до якого загальний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 20000,00 грн та включає наступні дії: 1. збір документів, доказів, необхідних для підготовки позовної заяви 3000, 00 грн; 2. вивчення та аналіз зібраних документів, доказів та судової практики, необхідної для підготовки позовної заяви 7000,00 грн; 3. підготовка позовної заяви на основі зібраних та проаналізованих документів, доказів та судової практики 9000,00 грн; 4. належне оформлення додатків до позовної заяви та забезпечує належну подачу позовної заяви до адміністративного суду першої інстанції 1000,00 грн..

07.06.2024 адвокатське об`єднання «Гравітас» та ТОВ «НПП «Степ» погодили укласти Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 01.01.2024 про те, що адвокатське об`єднання надає правову (професійну правничу) допомогу Клієнту, пов`язану із визнання протиправними та скасуванням рішень ГУ ДПС у Донецькій області щодо відмови у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних і погодили, що сума виконаних юридичних робіт та наданих юридичних послуг (професійної правничої допомоги), визначених Додаткової угодою № 2, становить фіксовану суму 20000,00 грн..

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг № 2 від 24.06.2024 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 01.01.2024 та Додаткової угоди № 2 від 07.06.2024, адвокатським об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято професійну правничу допомогу, пов`язану із визнання протиправними та скасуванням рішень ГУ ДПС у Донецькій області щодо відмови у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних, а саме: 1. здійснено збір документів, доказів, необхідних для підготовки позовної заяви; 2. здійснено вивчення та аналіз зібраних документів, доказів та судової практики, необхідної для підготовки позовної заяви; 3. здійснено підготовку позовної заяви на основі зібраних та проаналізованих документів, доказів та судової практики; 4. здійснено належне оформлення додатків до позовної заяви та забезпечено належну подачу позовної заяви до адміністративного суду першої інстанції. Вартість вказаної у даному Акті професійної правничої допомоги становить фіксовану суму 20000,00 грн. Цим Клієнт підтверджує, що професійна правнича допомога була надана адвокатським об`єднанням у повному обсязі і належним чином, відповідно до умов Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 1 від 01.01.2024 та Додаткової угоди № 2 від 07.06.2024р..

Позивачем сплачено 20000,00 грн за надання правової (професійної правничої) допомоги згідно з договором № 1 від 01.01.2024 та Додаткової угоди № 2 від 07.06.2024, що підтверджується долученою до матеріалів справи платіжною інструкцією № 246 від 24.06.2024р. на суму 20000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 6 000,00 грн., яка є співмірною сумою для даної справи та була стягнута в розмірі 3000,00 грн. з кожного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційних скаргах не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційні скарги і залишає судове рішення без змін.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, представником позивача 31 жовтня 2024 року було подано відзиви на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції, в яких зокрема, заявлені клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просить стягнути з відповідачів пропорційно судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 15 000,00 грн.

На підтвердження здійснених судових витрат на правничу допомогу адвоката, представником позивача долучено додаткову угоду №2-1 від 07.10.2024 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №1 від 01.01.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг №2-1 від 30.10.2024, розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, платіжна інструкція №251 від 24.10.2024.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг №2-1 від 30.10.2024, адвокатом надано наступні послуги:

- вивчення та аналіз матеріалів справи № 200/4231/24, зокрема Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.08.2024, апеляційних скарг, поданих учасниками справи тощо;

- підбір та аналіз судової релевантної до правовідносин, які є предметом розгляду у справи №200/4231/24;

- підготовку відзивів на апеляційні скарги на основі зібраних та проаналізованих документів, доказів та судової практики;

- оформлення відзивів на апеляційні скарги та додатків до них, а також забезпечено подачу відзивів на апеляційні скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Загальна сума витрат складає 15000,00 грн

Згідно вимог частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 3000,00 грн.

Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року по справі № 200/4231/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року по справі № 200/4231/24 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (код ЄДРПОУ ВП 44070187) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Степ» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 31 жовтня 2024 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 31 жовтня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 31 жовтня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко