Справа № 560/2283/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2283/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

31 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2024 року позивач, Головне управління ДПС у Хмельницькій області, звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідача) про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 235676,94 грн.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 25.04.2024 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що податкова вимога відповідачем не оскаржувалися. За відповідачем рахується податковий борг, що підтверджується: розрахунком суми заборгованості, корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 11.03.2019 №2310-57, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 24.02.2023 №0-2213, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 24.02.2023 №0-2213, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 31.05.2023 №4-2220 з доказами направлення відповідачеві. Враховуючи, що відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, суд вважає вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 235676,94 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що податкові повідомлення - рішення, які стали підставою для формування податкового боргу, не були вручені, тому не є узгодженими. Також зазначає, що 12.01.2023 останнім було сплачено 49504,95 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, 14.04.2023 року - 13600,00 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, 18.10.2023 року - 142846,50 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази правомірності визначення пені по різним податкам.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 235676,94 грн.

Даний борг виник по:

1) Податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на підставі: податкового повідомлення-рішення №0-2213 від 24.02.2023 року, в сумі 36635,95 грн. (з урахуванням сплати в сумі 3087,50 грн.); податкового повідомлення-рішення № 0-2213 від 24.02.2023 року, в сумі 154750,05 грн; нараховано пені ІКП на борг минулих років (з урахуванням вимог ЗУ щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COVID-19) в сумі 11032,26 грн.

2) Земельному податку з фізичних осіб на підставі: податкового повідомлення-рішення №4-2220 від 31.05.2023 в сумі 270,77 грн.; нараховано пені ІКП на борг минулих років (з урахуванням вимог ЗУ щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COV1D-19) в сумі 3,12 грн.

3) Податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз. особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на підставі: нараховано пені ІКП на борг минулих років (з урахуванням вимог ЗУ щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COVID-19) в сумі 171,29 грн.

4) Транспортному податку з фізичних осіб на підставі: нараховано пені ІКП на борг минулих років (з урахуванням вимог ЗУ щодо періоду поширення корона вірусної хвороби (COVID-19);в сумі 3017,88 грн.

5) Орендній платі з фізичних осіб на підставі: нараховано пені ІКП на борг минулих років (з урахуванням вимог ЗУ щодо періоду поширення коропа вірусної хвороби (COVID-19) в сумі 29795,62 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За змістом підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу п. 15.1. ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. а) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України позивач надіслав відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 11.03.2019 №2310-57.

Податкова вимога відповідачем не оскаржувалися.

За відповідачем рахується податковий борг, що підтверджується: розрахунком суми заборгованості, корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 11.03.2019 №2310-57, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 24.02.2023 №0-2213, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 24.02.2023 №0-2213, корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 31.05.2023 №4-2220 з доказами направлення відповідачеві.

При цьому, судом першої інстанції зазначається, що подані до суду відповідачем квитанції про сплату заборгованості враховані податковим органом при формуванні розрахунку податкового боргу які відображені в інтегрованій картці платника податків - ОСОБА_1 в сумі 235676,94 грн.

Крім того, враховуючи, що відповідачем заборгованість в добровільному порядку не сплачена, суд вважає вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з ОСОБА_1 коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 235676,94 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо узгодженості податкового боргу суд зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що податкова вимога про сплату боргу від 11.03.2019 року позивачем отримана 29.05.2019 року, про що свідчать підписи як позивача так і працівника пошти у повідомлені про вручення поштового відправлення (а.с.8). В подальшому позивачеві були надіслані податкові повідомлення - рішення форми "Ф" від 24.02.2023 №0-2213, від 24.02.2023 №0-2213 та від 31.05.2023 №4-2220, які ним отримані 09.06.2023 року, про що свідчать підписи як позивача так і працівника пошти у повідомлені про вручення поштового відправлення (а.с.28). Таким чином податковий борг ОСОБА_1 є узгодженим.

Відносно доводів апелянта необхідно зауважити, що предметом заявленого позову у даній справі є стягнення податкового боргу, тому в даному випадку, питання правомірності нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідне зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у цій справі.

Відповідач не вказує, що ним здійснювалось оскарження податкових повідомлень-рішень та не встановлено наявності такого оскарження і судом.

З урахуванням викладених законодавчих приписів, дослідженню і оцінці підлягають питання, чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу.

Аналогічна правова позиці викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №824/399/17-а та від 24.09.2019 №825/1109/16.

Отже, визначене відповідачу податкове зобов`язання, враховуючи відсутність його оскарження, є узгодженим та не сплачене у встановлений строк.

Зважаючи на наведене вище, оскільки відповідачем доказів сплати податкового боргу не надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і належать до задоволення.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.