Справа № 759/6541/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Таран Н.Г.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Справа № 759/6541/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

Позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до заступника начальника управління патрульної поліції у м.

Києві ДПП Парамонова О.О.,

інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 УПП у м. Києві

ДПП Стрішним С.М.

про скасування постанови та закриття справу

про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Парамонова О.О. (далі - Відповідач-1), інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП Стрішним С.М.(далі - Відповідач-2) в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти №5 батальйон №4 полк №1 УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції Стрішним С.М., щодо притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог дорожнього знаку 5.8 "дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів"

- скасувати рішення НПУ ДПП УПП щодо залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги без задоволення, від 21.03.24 та закрити адміністративне провадження;

- зобов?язати компетентних посадових осіб НПУ ДПП УПП у м. Києві, вчинити необхідні та достатні дії для припинення виконавчого провадження за цим інцидентом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 стверджував, що ним не було вчинено правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності спірною постановою.

При цьому Позивач зазначив, що під час інциденту, йому не дали змоги заявити клопотання про те, що він не згоден з постановою про адміністративне правопорушення та не вручили під розпис її екземпляр.

2. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва суду від 02 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно зі спірною постановою ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Перемоги у бік центру, рухався по смузі міського транспорту, чим порушив п. 17 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд зазначив, що Позивач не заперечує факт того, що він рухався у смузі міського транспорту, а лише посилався на несправність свого транспортного засобу. Разом з тим, не надав до суду жодних доказів несправності його транспортного засобу, що викликало необхідність руху у даній смузі.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи доводи, аналогічні тим, що були викладені в його позові.

При цьому Апелянт стверджує, що він рухався відповідно до правил дорожнього руху з увімкненою аварійною сигналізацією у напрямку найближчого СТО. Зупинився лише після вимоги співробітника патрульної поліції. Для встановлення аварійного знаку не було часу та можливості.

Також ОСОБА_1 зазначає, що Відповідачі не надали до суду жодних доказів вчинення ним відповідного правопорушення.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6.Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2024 в Управління патрульної поліції у м. Києві витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі яких винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1603336 від 07.03.2024 щодо ОСОБА_1 .

7. На виконання вказаної ухвали суду Управління патрульної поліції у м. Києві надало до суду копію постанови про накладення адміністративного стягнення.

8. У судовому засіданні Позивач підтримав правову позицію, викладену ним письмово у апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки не відомо. З огляду на зазначене, колегія суддів протокольною ухвалою вирішила здійснити розгляд справи без участі сторони, яка не з`явилася у суове засідання.

9. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

10. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1603336 від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Перемоги у бік центру, рухався по смузі міського транспорту, чим порушив п. 17 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону № 580-VIII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У п. 33 ПДР України визначено дорожні знаки.

Так, згідно з знаком 5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів». Дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Відповідно до знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водію, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

У п. 17.1 ПДР України визначено, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» або 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Відповідно до частини третьої статті 122 КУпАП Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин першої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частиною третьою статті 122 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за рух в зоні дії дорожнього знаку 5.8 (у смузі для маршрутних транспортних засобів) є наявність відповідного складу правопорушення, що підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

13. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів акцентує увагу на тому, що Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за рух на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів.

14. Разом з тим, ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

15. При цьому, колегія суддів відзначає, що, з метою встановлення обставин цієї справи, судом апеляційної існтанції в Управління патрульної поліції у м.Києві були витребувані матеріали адміністративної справи про притягнення Апелянта до адміністратвиної відповіднальності.

16. Однак, на виконання ухвали суду про витребування доказів, Управління патрульної поліції у м.Києві надало лише копію постанови про накладення адміністративного стягнення, однак не надало жодних належних, допустимих до достатніх у розумінні КАС України доказів, які підтверджували б наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

17. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення правопорушення.

18. Водночас, відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, а отже, у жодному випадку не може засновуватися на припущеннях.

19. За таких обставин судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що доведеним є факт вчинення Апелянтом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

20. З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана Позивачем постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1603336 від 07 березня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю саме з вказаних вище підстав, що є належним та достатнім способом захисту прав Апелянта.

21. Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов?язання компетентних посадових осіб НПУ ДПП УПП у м. Києві вчинити необхідні та достатні дії для припинення виконавчого провадження за цим інцидентом, оскільки застосування такого способу захисту за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено частиною третьою статті 286 КАС України.

22. Щодо позовної вимоги про скасування рішення НПУ ДПП УПП щодо залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги без задоволення, колегія суддів зазначає, що правові наслідки для Позивача в межах спірних правовідносин може створювати лише відповідне рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Натомість рішення про розгляд скарги не порушує права та інтереси ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладене, обраний Позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та відсутність правових підстав для їх задоволення.

23. При цьому колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в яких Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

24. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для зміни судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

25. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Деснянського районного суду м. Києва суду від 02 вересня 2024 року скасуванню частково, а позовні вимоги - задоволенню частково.

26. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі та вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі, судові витрати у цій справі підлягають розподілу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 606,00 грн /т.1 а.с. 23/ та апеляційної скарги в розмірі 909,00 грн/т.1 а.с. 71/.

При цьому, колегія суддів зазначає, що органом Національної поліції у розглядуваній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, інспектор роти №5 батальйону №4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП Стрішним С.М. уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1515,00 (606,00 +909,00 =1515,00) грн підлягають стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Разом з тим, сума сплаченого штрафу на виконання постанови серії ЕНА № 1603336 від 07 березня 2024 року не підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, оскільки не є судовими витратами Позивача з огляду на вимоги ч.3 ст.132 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва суду від 02 вересня 2024 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Парамонова О.О., інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП Стрішним С.М. - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1603336 від 07 березня 2024 року - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва суду від 02 вересня 2024 року- залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1515 (одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять гривень) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев