Справа № 260/3781/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3781/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та відсотка втрати працездатності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850;

- зобов`язати Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, яким призначити мені одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та відсотка втрати працездатності, а саме станом на 04.07.2023, що становить 402600,00 гривень;

- стягнути на користь позивача з відповідача понесені судові витрати, які полягають у сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу встановлено інвалідність ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. При цьому, вказав, що ступінь втрати працездатності визначено у розмірі 50 % втрати професійної працездатності. Стверджує, що звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності. Вказав, що відповідач безпідставно повернув матеріали щодо призначення допомоги позивачу, відтак звернувся до суду із позовом. ОСОБА_1 вважає, що бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що суперечить нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Позивач наголошує, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України, а виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ. Тому, як вважає позивач, безпідставними є твердження Міністерства внутрішніх справ України про те, що виплата зазначеної одноразової допомоги колишнім працівникам Держаної служби охорони повинна здійснюватися за рахунок коштів Національної поліції, поліції охорони.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування вказав, що Міністерство внутрішніх справ України не уповноважене здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки у разі здійснення цього буде порушено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Представник відповідача наголошує, що, зокрема, відповідно до Положення про Національну поліцію починаючи з 04.01.2019 року виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні Державної служби охорони при УМВС України в Закарпатській області.

Наказом УДСО при УМВС України в Закарпатській області від 31.12.2010 № 81 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» (за власним бажанням) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

04 липня 2023 року обласним центром медико-соціальної експертизи позивачу встановлено IIІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, 50% втрати працездатності.

04 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до Управління поліції охорони в Закарпатській області у зв`язку з отриманням 3-тьої групи інвалідності та ступеню втрати працездатності 50% , яка пов`язана з проходженням служби. До вказаної заяви позивач надав: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності, копію довідки МСЕК, копію свідоцтва про хворобу, копію паспорта, копію картки платника податків, довідку ПАТ «УОСК», довідку ПАТ «НАСК ОРАНТА», витяг з наказу УДСО при УМВС України в Закарпатській області.

Управлінням поліції охорони в Закарпатській області було зроблено висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" (із змінами) від 08.08.2023 року. Згідно даного висновку ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової у зв`язку з установленням працівникові міліції ІІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Сума одноразової грошової допомоги до виплати 402600,00 грн.

Управлінням поліції охорони у Закарпатській області матеріали про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги було направлено на розгляд до Міністерства внутрішніх справ, а саме до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України.

Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом від 09.09.2023 року № 67171/49-17534-2023 заяву від 04.08.2023 року повернуто, мотивуючи тим, що питання призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони належить до компетенції Національної поліції України. Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України таких повноважень не має, а документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 слід надіслати за належністю до Національної поліції України.

У подальшому, листом від 10.04.2024 року, вказані документи були повернуті позивачу Управлінням поліції охорони в Закарпатській області, із зазначенням, що вирішення питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги можливе в судовому порядку.

Позивач, вважаючи протиправні дії відповідача щодо не розгляду заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, що пов`язана з проходженням служби, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію», держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно з п. 5 розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 580-VIII набрав чинності 07.11.2015 року.

Абз. 2 і 3 п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII передбачено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про національну поліцію».

Так, ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Згідно з пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно з п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Порядок № 850 регламентує чіткий алгоритм дій щодо порядку та умов призначення і виплати відповідної одноразової грошової допомоги, а також повноваження Міністерства внутрішніх справ України за результатами розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги, а саме: прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у призначенні такої допомоги.

Повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги Порядком № 850 не передбачено.

При цьому, законодавством не визначено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень Порядку № 850.

За змістом п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відтак, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» й, виходячи з положень якого, обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Таким чином, МВС України як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був прийняти рішення за результатом розгляду матеріалів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги, а не повертати матеріали відносно позивача, ухиляючись від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 13.02.2018 року у справі № 808/1866/16, від 19.09.2018 року у справі № 530/1280/17, від 03.10.2018 року у справах № 361/7249/17 та № 361/7249/17.

Доводи відповідача про те, що вирішення питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги не належить до його компетенції, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що Порядком № 850, у сукупності із іншими наведеними законодавчими актами чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги має бути прийнято саме Міністерством внутрішніх справ України, і відповідно, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України.

Суд наголошує, що невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо прийняття в місячний строк після надходження від Управління поліції охорони матеріалів щодо позивача відповідного рішення, свідчить про порушення ним вимог п. 9 вищезазначеного Порядку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що можливість повернення документів Порядком № 850 не передбачена, а тому повернення відповідачем документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить процитованим вище нормам.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем в даному випадку допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення з питань призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Крім того, суд зауважує, що лист відповідача від 09.09.2023 року № 67171/49-17534-2023 не містить чіткого та однозначного рішення по суті про призначення чи про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, а отже, не може вважатися «відмовою у призначенні одноразової грошової допомоги» в розумінні Порядку № 850.

Отже, відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про призначення чи про відмову в призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити відповідно до законодавства.

Відтак, ефективним способом захисту інтересів позивача є задоволення позову частково шляхом визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, без прийняття відповідного рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути документи про призначення позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку № 850 та прийняти рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, суд зазначає наступне.

Виходячи з того, що МВС України не прийняло рішення відповідно до пункту 9 Порядку № 850, а протиправно повернуло заяву позивача без прийняття рішення, то позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги є передчасною, а тому не підлягає до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 14, 77, 90, 139, 242-246, 256, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та відсотка втрати працездатності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, і додані до неї документи та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ - 00032684) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк