Справа № 160/24572/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів та підпунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
11.09.2024 року (07.09.2024 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункти 5, 6, підпункт 15.7 пункту 15, підпункт 16.3 пункту 16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року № 4435 Про результати службового розслідування;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати до судового розгляду копію матеріалів службового розслідування за фактом втрати ОСОБА_1 автомату ОСОБА_2 (АКСУ- 74) № 801379.
В обґрунтування позову зазначено наступне. На даний момент позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зараховано позивача у списки особового складу частини та на всі види забезпечення було на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року № 60, цим же наказом позивача було призначено на посаду стрільця - санітара 2 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону. В подальшому позивача було призначено на посаду телефоніста - лінійного наглядача взводу зв`язку механізованого батальйону на підставі наказу командири військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 року № 158 на якій останній виконував обов`язки до моменту призначення його на посаду командира відділення 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї механізованого батальйону на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2023 року № 311. Для виконання покладених на позивача обов`язків військової служби визначених за посадою, останньому у службове користування було видано зброю, а саме: автомат ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 . Про те, що позивачу було видано автомат ОСОБА_2 (АКСУ - 74) № НОМЕР_3 було зроблено відповідний запис у належаному йому військовому квитку серія НОМЕР_4 виданий 29 жовтня 2019 року. Даний запис було зроблено у відповідності до абзацу 4 пункту 15 розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі, стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом (Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569) відповідно до якого, кожний запис про отриману (здану) стрілецьку зброю у військових квитках завіряється підписом командира підрозділу, а в посвідченнях офіцера або прапорщика (мічмана) - начальника служби РАО (посадової особи, яка відповідає за облік, зберігання та видачу стрілецької зброї та боєприпасів), і скріплюється гербовою печаткою військової частини. В подальшому у зв`язку із виниклою службовою необхідністю автомат ОСОБА_2 (АКСУ- 74) № НОМЕР_3 позивач здав, а замість нього отримав інший автомат ОСОБА_3 НОМЕР_5 у № НОМЕР_6 . Відомості про те, що з позивача було списано автомат Калашникова (АКСУ- 74) № НОМЕР_3 було відображено у належному йому військовому квитку 15.06.2022 року. Запис про списання з позивача означеного автомату було зроблено командиром механізованої роти старшим лейтенантом ОСОБА_4 , в розділі ІІІ військового квитка позивача. В серпні 2024 року позивачу було проведено службове розслідування, результати якого було оформлено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року № 4435 «Про результати службового розслідування». При ознайомленні із даним наказом позивачу стало відомо, що автомат ОСОБА_2 (АКСУ- 74) № НОМЕР_3 , який він раніше здав своєму командиру підрозділу та про, що є відповідний запис в його військовому квитку, вважається таким, що втрачений позивачем, а також, те, що на його було притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності та зроблено нарахування із врахуванням кратності 10 до суми втраченого майна, що в підсумку, становить 47 918, 90 гривень за один автомат. Отже, позивач вважає дії військової частини НОМЕР_1 незаконними та такими, що порушують його права. У зв`язку із цими обставинами позивач звернувся до суду для поновлення своїх прав.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року зазначена вище справа розподілена та 12.09.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на даний момент позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Зараховано позивача у списки особового складу частини та на всі види забезпечення було на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року № 60, цим же наказом позивача було призначено на посаду стрільця - санітара 2 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону. В подальшому позивача було призначено на посаду телефоніста - лінійного наглядача взводу зв`язку механізованого батальйону на підставі наказу командири військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 року № 158 на якій останній виконував обов`язки до моменту призначення його на посаду командира відділення 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї механізованого батальйону на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2023 року № 311. Для виконання покладених на позивача обов`язків військової служби визначених за посадою, останньому у службове користування було видано зброю, а саме: автомат ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 .
Про те, що позивачу було видано автомат ОСОБА_2 (АКСУ - 74) № НОМЕР_3 було зроблено відповідний запис у належаному йому військовому квитку серія НОМЕР_4 виданий 29 жовтня 2019 року. Даний запис було зроблено у відповідності до абзацу 4 пункту 15 розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі, стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом (Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (у редакції наказу Міністерства оборони України 20.10.2015 № 569) відповідно до якого, кожний запис про отриману (здану) стрілецьку зброю у військових квитках завіряється підписом командира підрозділу, а в посвідченнях офіцера або прапорщика (мічмана) - начальника служби РАО (посадової особи, яка відповідає за облік, зберігання та видачу стрілецької зброї та боєприпасів), і скріплюється гербовою печаткою військової частини.
В подальшому у зв`язку із виниклою службовою необхідністю автомат ОСОБА_2 (АКСУ- 74) № НОМЕР_3 позивач здав, а замість нього отримав інший автомат Калашникова АКС - 74у № НОМЕР_6 .
Відомості про те, що з позивача було списано автомат Калашникова (АКСУ- 74) № НОМЕР_3 було відображено у належному йому військовому квитку 15.06.2022 року. Запис про списання з позивача означеного автомату було зроблено командиром механізованої роти старшим лейтенантом ОСОБА_4 , в розділі ІІІ військового квитка позивача.
В серпні 2024 року позивачу було проведено службове розслідування, результати якого було оформлено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року № 4435 «Про результати службового розслідування».
Так, як свідчать матеріали справи, 09.08.2024 року військовою частиною складено акт службового розслідування.
З означеного акту від 09.08.2024 року убачається, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10 липня 2024 року №3825 «Про перепризначення службового розслідування старшим офіцером відділення логістики штабу, капітаном ОСОБА_6 було проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов втрати озброєння та військового майна механізованого батальйону та 1 стрілецького батальйону підрозділами частини, а саме:
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_7 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_8 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_9 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_10 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_3 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_11 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_12 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_13 їв комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_14 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_15 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_16 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_17 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_18 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_19 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_20 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_21 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_22 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_23 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_24 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_25 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_26 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_27 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_28 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_29 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_30 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_31 в комплекті;
5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_32 в комплекті;
5,45 мм кулемет РПК - 74 № XX 0954 в комплекті;
5,45 мм кулемет РПК - 74 № ПЯ 4402 в комплекті;
5,45 мм кулемет РПК - 74 № СН 2831 в комплекті;
5,45 мм кулемет РПК - 74 № НР 1713 в комплекті;
5,45 мм кулемет РПК - 74 № XX 2610 в комплекті;
5,45 мм кулемет РИК - 74 № XX 3891 в комплекті;
40 мм гранатомет РПГ - 7В № ЯП 373 в комплекті:
40 мм гранатомет РПГ - 7В № ЯП 811 в комплекті;
40 мм гранатомет РГІГ - 7В № ЯП 685 в комплекті;
40 мм гранатомет РПГ - 713 № АЕ 889 в комплекті;
40 мм гранатомет РПГ - 713 № ИР 989 в комплекті;
5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_33 в комплекті;
9 мм пістолет ПМ № НЕ 222 в комплекті;
9 мм пістолет ПМ № НК 982 в комплекті;
62 мм кулемет ПКМБ № ВТ235 в комплекті;
Виріб ПНБ Yukon 3x50 № 30841413
Виріб ПНБ Yukon 3x50 № 30831903
Бінокль Б7х35 № ЕС051785
Бінокль Б7х35 № ЕС108565
Виріб ПНБ Yukon 20x50 № б/н 4 комплекта;
Виріб ПНБ KONUSPY-13 № б/н 4 комплекта;
Нормативно-правова база:
Дисциплінарний статут Збройних Сил України.
Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.
Наказ Міністра оборони України від 17серпня 2017 року №»440 «Про затвердження інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України»;
Наказ Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №»608 «Про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України»;
Наказ Міністра Оборони України від 29 червня 2005 року №»359 "Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України" зі змінами.
Опис обставин вчиненого правопорушення.
Згідно рапорту начальника служби засобів ближнього бою та розвідні військової частини НОМЕР_1 від 09 лютого 2023 року за вих. №»640, стало відомо, що під час ведення бойових дій у період з 04.2022 року по 11.2022 року було втрачено наступне озброєння та військове майно, а саме: Відповідно до відомості закріплення зброї даний автомат було закріплено за старшим солдатом ОСОБА_1 який стверджує що виконував завдання з цим автоматом та після виходу бригади на відновлення в район смт. Черкаське Дніпропетровської обл. здав автомат в кімнату зберігання зброї та отримав про це запис у військовий квиток від на той час командира 1 механізованої роти ОСОБА_4 , але наступний стверджує, що підпис і почерк не його. Зброю він не бачив. Таким чином автомат АКС НОМЕР_34 втрачено.
3.26 Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 60 від 28 лютого 2022 року старшого солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_1 28 лютого 2022 року - стрільцем-санітаром 2 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Вважати таким, ідо з 28 лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
3.27 Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 83 від 22 березня 2022 року старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця-санітара 2 механізованого взводу і механізованої роти механізованого батальйону залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі угрупування об`єднаних сил щодо забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 22 березня 2022 року.
3.28 Відповідно до письмового пояснення старшого солдата ОСОБА_1 , у період з 13.03.2022 року по 15.03.2022 року отримав автомат АКС-74У № НОМЕР_35 з яким виконував бойове завдання в районі АДРЕСА_1 , з яким і повернувся в червні 2022 року в базовий табір в район відновлення АДРЕСА_2 і здав свою зброю в КЗЗ про що отримав відповідний запис у військовому квитку командиром роти ОСОБА_4 .
3.184 Згідно довідки - розрахунку про вартість шкоди завданої державі внаслідок нестачі (псування, знищення, втрати) майна старшим солдатом ОСОБА_1 служби засобів ближнього бою та розвідки з урахуванням кратності становить 47 918,90 (сорок сім тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 90 копійок.
Неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та події, що трапились. В ході проведення службового розслідування було встановлено. АКС-74У № 801379 - в діях солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення що потребує притягнення до повної матеріальної відповідальності та розгляду всіх обставин органами досудового розслідування так як факт здачі АКС-74У №801379 документально не підтверджено.
Причинами та умовами, що сприяли втраті АКС-74У № НОМЕР_3 : Особиста недисциплінованість та службове недбальство старшого солдата ОСОБА_1 .
Вина військовослужбовців:
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина сержанта ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_1 , старшого сержанта ОСОБА_9 , солдата ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_11 виражається у формі недбалості та бездіяльності.
Втрата майна механізованого батальйону є: безвідповідальне та безконтрольне відношення вище вказаних військовослужбовців до виконання своїх функціональних обов`язків.
Крім того, цими військовослужбовцями, було порушено вимоги, передбачені абзацами 1, 2, 3 статті 11, статтями 12 та 16, статті 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацами 2, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які покладають на кожного військовослужбовця обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, за що передбачена дисциплінарна відповідальність.
Виходячи з вище викладеного пропоную наступне:
Службове розслідування вважати завершеним.
5. За порушення вимог передбачених абзацами 1, 2, 4 статті II, 16, 58, 59, статті 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту та у відповідності до пункту «в» статті 48, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшого солдата ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана».
15.5 Стягувати щомісяця з військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 суму шкоди завданої державі в розмірі 20 відсотків місячного грошового забезпечення.
За наслідками службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 складено наказ від 13.08.2024 року №4435 «Про результати службового розслідування».
Підставою для проведення службового розслідування послужив рапорт начальника відділення засобів ближнього бою та розвідки майора ОСОБА_5 від 09 лютого 2023 року за вих. №640, з якого стало відомо, шо під час ведення бойових дій у період з березня 2022 року по листопад 2022 року було втрачено наступне озброєння та військове майно, а саме: 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_7 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У Хе 809490 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_9 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_10 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_3 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_11 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_12 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_36 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_14 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_15 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС- 74 № НОМЕР_16 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_17 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74 X" НОМЕР_18 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_19 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_20 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_21 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_22 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У На НОМЕР_23 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_24 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_25 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_26 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС- 74У № НОМЕР_27 комплекті 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_28 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_29 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_30 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_31 в комплекті, 5,45 мм автомат АКС-74У X» НОМЕР_32 в комплекті, 5,45 мм кулемет РПК - 74 № XX 0954 в комплекті, 5,45 мм кулемет РПК - 74 № ПЯ 4402 в комплекті, 5,45 мм кулемет РПК - 74 № СН 2831 в комплекті, 5,45 мм кулемет РПК - 74 № HP 1713 в комплекті, 5,45 мм кулемет РПК - 74 № XX 2610 в комплекті, 5,45 мм кулемет РПК - 74 X» XX 3891 в комплекті, 40 мм гранатомет РПГ - 713 № ЯП 373 в комплекті, 40 мм гранатомет РПГ - 7В № ЯП 811 в комплекті, 40 мм гранатомет РПГ - 713 № ЯП 685 в комплекті, 40 мм гранатомет РПГ - 7В № АЕ 889 в комплекті, 40 мм гранатомет РПГ - 7В № ИР 989 в комплекті, 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_33 в комплекті 9 мм пістолет ПМ № НЕ 222 в комплекті, 9 мм пістолет ПМ № НК 982 в комплекті, 7, 62 мм кулемет ПКМБ № ВТ235 в комплекті, виріб ПНБ Yukon 3x50 № 30841413, виріб ПНБ Yukon 3x50 X« 30831903, бінокль Б7х35 На ЕС051785, бінокль Б7х35 X» ЕС 108565, виріб ПНБ Yukon 20x50 X» б/н 4 комплекта, виріб ПНБ KONUSPY-13 № б/н 4 комплекта.
Відповідно до відомості закріплення зброї даний автомат було закріплено за старшим солдатом ОСОБА_1 який стверджує що виконував завдання з цим автоматом та після виходу бригади на відновлення в район смт. Черкаське Дніпропетровської обл. здан автомат в кімнату зберігання зброї та отримав про це запис у військовий квиток від на той час командира 1 механізованої роти ОСОБА_4 , але наступний стверджує що підпис і почерк не його. Зброю він не бачив. Таким чипом автомат АКС-74 НОМЕР_37 втрачено.
Причинами та умовами, що сприяли втраті АКС-74У № НОМЕР_3 : особиста недисциплінованість та службове недбальство старшого солдата ОСОБА_1 .
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина сержанта ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_1 , старшого сержанта ОСОБА_9 , солдата ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_11 виражається у формі недбалості та бездіяльності.
Проведеним службовим розслідуванням було встановлено, що відповідно до відомості закріпленої зброї даний автомат було закріплено за старшим солдатом ОСОБА_1 , який стверджує що виконував завдання з цим автоматом та після виходу бригади на відновлення в район смт. Черкаське Дніпропетровської обл. здав автомат в кімнату зберігання зброї та отримав відповідний запис у військовий квиток від на той час командира І механізованої роти ОСОБА_4 , але наступний стверджує що підпис і почерк не його. Зброю він не бачив. Таким чином автомат АКС НОМЕР_34 втрачено.
Причинами та умовами, що сприяли втраті АКС-74У № НОМЕР_3 : Особиста недисциплінованість та службове недбальство старшого солдата ОСОБА_1 .
Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина солдата ОСОБА_1 виражається у формі недбалості та бездіяльності. Втрата майна механізованого батальйону є: безвідповідальне та безконтрольне відношення вище вказаних військовослужбовців до виконання своїх функціональних обов`язків.
Крім того, цими військовослужбовцями, було порушено вимоги, передбачені абзацами 1, 2, 3 статті 11, статтями 12 та 16, статті 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацами 2, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які покладають на кожного військовослужбовця обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, за що передбачена дисциплінарна відповідальність.
У зв`язку з вищезазначеним, було наказано: 1. Службове розслідування вважати завершеним.
Крім того, відповідно до означеного наказу від 13.08.2024 року №4435:
14. Начальнику служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики:
14.2. Надати до фінансово-економічної служби копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування», довідку розрахунок про вартість шкоди, завданої державі внаслідок втрати військового майна служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики та відомість визначення залишкової вартості військового майна служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики з для зняття з бухгалтерського обліку та занесення до Книги обліку нестач майна служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики.
14.3. Підготувати документи для списання військового майна встановленому порядку служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики зазначене у відповідних відомостях визначення залишкової вартості військового майна та направлення його посадовим особам вищого рівня після надання правомірної оцінки органами досудового розслідування.
15. Начальнику фінансово-економічної служби-головному бухгалтеру:
15.7. Стягувати щомісяця з військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 суму шкоди завданої державі в розмірі 20 відсотків місячного грошового забезпечення.
16. Помічнику командира бригади з правової роботи-начальнику юридичної служби військової частини:
16.3. У відповідності до статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України підготувати повідомлення про наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України в діях солдата ОСОБА_1 , та направити до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.
Тобто, своїми неправомірними діями у зв`язку з втратою зброї та боєприпасів до неї, старший солдат ОСОБА_1 причинив шкоду військовому майну, за що передбачена підвищена матеріальна відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру, відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
При ознайомленні із даним наказом позивачу стало відомо, що автомат Калашникова (АКСУ- 74) № НОМЕР_3 , який він раніше здав своєму командиру підрозділу та про, що є відповідний запис в його військовому квитку, вважається таким, що втрачений позивачем, а також, те, що на його було притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності та зроблено нарахування із врахуванням кратності 10 до суми втраченого майна, що в підсумку, становить 47 918, 90 гривень за один автомат.
Позивач вважаючи протиправними та безпідставними пункти 5, 6, підпункт 15.7 пункту 15, підпункт 16.3 пункту 16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року № 4435 Про результати службового розслідування, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 4 статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).
Відповідно до ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За нормами ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Положеннями ст. 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно зі ст. 26 Статуту військовослужбовців залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Статтями 111, 112 Статуту передбачено, що командир роти відповідає за стан і збереження озброєння техніки та майна роти, зобов`язаний організовувати правильну експлуатацію обслуговування і ремонт озброєння і техніки.
Таким чином, обов`язок збереження ввіреного військового майна слідує із прямих норм Закону.
Наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 затверджено Інструкцію з обліку військового майна у Збройних Силах України, що визначає механізм організації і ведення обліку військового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за військовими частинами та є підставою для прийняття відповідних рішень посадовими особами Збройних Сил у межах наданих їм повноважень з питань обліку військового майна.
За приписами п.2 Інструкції №440, матеріально відповідальною особою вважається посадова (службова) особа, на яку за характером її посади (роботи) покладено матеріальну відповідальність за збереження військового майна на підставі наказу командира військової частини (договору про матеріальну відповідальність працівника, укладеного відповідно до вимог трудового законодавства) і якій передано під звіт або в інший документально оформлений спосіб на зберігання, у тимчасове користування військове майно.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон № 160-ІХ.
За приписами пункту 4 статті 1 Закон № 160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
За приписами частини другої ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Частиною 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:
1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;
2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;
3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;
4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;
5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону№ 160-ІХ особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.
За унормуванням ч. 2 ст. 8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (ч.4 ст.8 Закону 160-ІХ).
Частиною 7 ст. 8 Закону № 160-ІХ передбачено, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону (ч.1 ст.10 Закону №160-ІХ).
Процедура проведення службового розслідування визначена ст.ст.45,84-88 Дисциплінарного статуту та деталізована Порядком №608.
У п.2 розділу І Порядку №608 надано визначення службовому розслідуванню, згідно із яким, це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Як передбачено п.7 розділу І Порядку №608, службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону №160-ІХ.
Службове розслідування, згідно з п.1 розділу ІІ Порядку №608, може призначатися, зокрема, у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю та здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Як визначено п.п.1,3 розділу ІV Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного та об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, серед іншого, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про права та обов`язки під час проведення службового розслідування; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, а також вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або ж бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Згідно з п.1 розділу VІ Порядку №608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності є доведення його вини у спричиненні матеріальної шкоди. Умови для притягнення винної особи до матеріальної відповідальності мають бути доведені матеріалами службового розслідування, при цьому, розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.
Що ж стосується правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення військовослужбовця до відповідальності, то така повинна фокусуватися на тому, чи було прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діянні особи є склад правопорушення, чи є встановлені законом підстави для застосування стягнення та чи є застосоване стягнення пропорційним (співмірним) із вчиненим діянням.
У свою чергу, акт (висновок) службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння правопорушення, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких військовослужбовець скоїв відповідне правопорушення або ж обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, причини та умови, що призвели до вчинення такого правопорушення.
Подібні за змістом висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 06.02.2020 у справі №826/1916/17 та від 22.09.2022 у справі №420/4977/20.
Крім того, відповідно до означеного наказу від 13.08.2024 року №4435:
14. Начальнику служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики:
14.2. Надати до фінансово-економічної служби копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування», довідку розрахунок про вартість шкоди, завданої державі внаслідок втрати військового майна служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики та відомість визначення залишкової вартості військового майна служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики з для зняття з бухгалтерського обліку та занесення до Книги обліку нестач майна служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики.
14.3. Підготувати документи для списання військового майна встановленому порядку служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики зазначене у відповідних відомостях визначення залишкової вартості військового майна та направлення його посадовим особам вищого рівня після надання правомірної оцінки органами досудового розслідування.
15. Начальнику фінансово-економічної служби-головному бухгалтеру:
15.7. Стягувати щомісяця з військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 суму шкоди завданої державі в розмірі 20 відсотків місячного грошового забезпечення.
16. Помічнику командира бригади з правової роботи-начальнику юридичної служби військової частини:
16.3. У відповідності до статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України підготувати повідомлення про наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України в діях солдата ОСОБА_1 , та направити до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.
Водночас, матеріали, які слугували підставою для винесення даного наказу ((накладні, відомість про закріплення зброї за особистим складом, бланки отримання пояснень, пояснення, картка обліку викраденої втраченої зброї, відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна служби засобів ближнього бою та втраченого під час ведення бойових дій протягом 2022-2024 років особовим складом, довідка-розрахунок про вартість шкоди завданої державі внаслідок втрати майна)) не містять жодної інформації про причини завдання шкоди, доведеність вини позивача у її настанні.
Слід звернути увагу, відповідно до ч.5 ст.10 Закону №160-ІХ у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.
Варто зазначити, що відповідач при проведенні службового розслідування встановив лише той факт, що позивачем було отримано автомат. Позивачем було надано пояснення відповідно до якого останній повідомив, що цей автомат він особисто здав командиру роти старшому лейтенанту ОСОБА_4 , про що ним було здійснено відповідний запис у військовому квитку позивача та скріплено гербовою печаткою військової частини НОМЕР_1 , яку поставив начальник штабу військової частини за ініціювання командира роти. Пояснення позивача, а також копія його військового квитка із відміткою про списання зброї особою, яка проводила розслідування було проігноровано та зроблено висновок на підставі пояснення колишнього командира роти майора ОСОБА_4 , який на даний момент займає адміністративну посаду в управлінні військової частини НОМЕР_1 , який зазначив що його підпис підроблений, а стосовно наявності відбитку печатки на підписі він взагалі нічого не пояснив. При проведенні службового розслідування взагалі не було взято до уваги те, що з позивача автомат було списано, а також не досліджено інші документи, які ведуться в підрозділі та в яких відображається облік зброї та перевірки їх наявності, ці книги не було долучено до матеріалів справи. Також, не було взято до уваги, що зброю з позивача було списано ще 15.06.2022 року, а розслідування проведено в серпні 2024 року. Не досліджено та не взято до уваги, що командир роти щомісяця перевіряє наявність зброї, два рази на рік проводиться перевірка наявності майна по всій військовій частині НОМЕР_1 і той факт, що про втрату дізнались лише в 2024 році. Не взято до уваги, що тим самим командиром роти за позивачем закріплено інший автомат як автомат Калашникова АКС НОМЕР_5 у № НОМЕР_6 , про що зроблено запис, який скріплено печаткою начальника штабу військової частини НОМЕР_1 з ініціювання командира роти старшого лейтенанта ОСОБА_4
Отже у даному випадку суд вважає, що такі дії відповідача свідчать про неправомірність прийнятого ним рішення, а отже є підставою для скасування.
Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, у відповідності до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У розумінні Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні Суду від 06.12.1988р. у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії», принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається виключно на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. При цьому, принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів владних повноважень. Поширюється він не лише на прийняття такими суб`єктами певних рішень, а й на публічні висловлювання певних посадових осіб. Зокрема, у рішенні від 10.02.1995р. у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», де заявник скаржився на порушення презумпції невинуватості міністром внутрішніх справ, який зробив публічну заяву з твердженням про винуватість заявника. У даному рішенні, Суд вказує на те, що заява про винуватість, з однієї сторони, спонукала громадськість повірити в неї, а з іншої випереджало оцінку фактів справи компетентними суддями. Таким чином, порушення п.2 ст.6 мало місце. Отже, сфера застосування принципу презумпції невинуватості є ширшою. Він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави, відтак жодна посадова особа не може навіть називати людину винуватою, підміняючи таким чином «доведення вини відповідно до закону», та перебираючи на себе функцію суду.
За таких обставин, вина позивача в завданні матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою позивача та завданою шкодою, є недоведеними, оскільки не підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами.
За наведеного, пункти 5, 6, підпункт 15.7 пункту 15, підпункт 16.3 пункту 16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року № 4435 Про результати службового розслідування є протиправними та належать до скасування.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі інші аргументи, викладені у заявах по суті справи, оскільки судом досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», інших судових витрат не заявив, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів та підпунктів наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункти 5, 6, підпункт 15.7 пункту 15, підпункт 16.3 пункту 16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року № 4435 Про результати службового розслідування.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник