Справа № 456/2380/24
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/2380/24
Провадження № 2-а/456/40/2024
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бучківської В. Л.

при секретарі Марущак У.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Підстава позову (позиція позивача): Постановою інспектора 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕНА № 20044350 від 26.04.2024 на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 26.04.2024 о 13:08 год. по вул. Професора Буйка, 27 в м. Львів здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4а ПДР. Позивач не погоджується з постановою інспектора та вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Йому 26 квітня 2024 року зателефонували з поліція, щоб він підійшов до припаркованого транспортного засобу «RENAULT LOGAN», р.н. НОМЕР_1 , який припаркований у м. Львів по вул. Професора Петра Буйка, 27 тому що йому виписують постанову, хоча він не керував транспортним засобом «RENAULT LOGAN», як було вказано в постанові. Прийшовши до транспортного засобу, інспектор 2 взводу 3 роти батальйону управління патрульної поліції ОСОБА_2 виписав йому постанову про порушення правил паркування, хоча він не є зареєстрованим власником цього транспортного засобу та вимагав показати посвідчення водія, нащо він відмовився, адже як вже зазначалося, він не є власником транспортного засобу «RENAULT LOGAN», р.н. НОМЕР_1 . При цьому, автомобіль був припаркований в дозволеному для цього місці, але мешканці будинку самовільно встановили знак, біля якого як виявилось не можна паркуватись. Також, інспектор 2 взводу 3 роти батальйону управління патрульної поліції ОСОБА_2 не дав можливості йому скористатися правовою допомогою. У зв`язку з наведеним, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо не вважає себе винним, а постанову серії ЕНА №2004350 від 26.04.2024 неогрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Позиція відповідача: 25.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволені позову з огляду на наступне. У позовній заяві вказано: «... Вказану постанову вважаю незаконною та необгрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи та підлягає скасуванню... я не керував транспортним засобом «RENAULT LOGAN», р.н. НОМЕР_1 ...». Дані доводи позивача не відповідають дійсності та об`єктивній реальності, адже працівники поліції чітко зафіксували факт порушення позивачем вимог ПДР, а тому, як посадові особи єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані були відреагувати на факт вчинення правопорушення. Інспектор, дотримуючись ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015, представився, пояснив правопорушнику причину зупинки та почав з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Уже безпосередньо під час розгляду справи, позивача було ознайомлено із вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 2.4. «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Щодо можливості позивача реалізувати своє право на отримання правової допомоги, як вказано в позовній заяві: «... Також, хочу зазначити, що інспектор 2 взводу 3 роти батальйону управління патрульної поліції ОСОБА_2 , не дав можливості скористатися правовою допомогою...". Дані доводи позивача є неправдою, адже, позивач жодним чином не заявляв клопотання про залучення адвоката до даного розгляду.

В судове засідання представник відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на позовну заяву просить розглянути справу у його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.07.2024, замінено неналежного відповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області на належного відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З копії паспорта серії НОМЕР_2 вбачається, що такий видано на ім`я ОСОБА_1 /а.с.5-9/.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб «RENAULT LOGAN», р.н. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 /а.с.11/.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 20044350 від 26.04.2024, на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 26.04.2024 о 13:08 год. по АДРЕСА_1 здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4а ПДР /а.с. 14/.

З позовної заяви вбачається, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 126 КУпАП, оскільки ПДР він не порушував, відповідачем до матеріалів справи не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Згідно ч.1ст.9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.4 а)ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

Мотивована оцінка доказів, поданих стороною позивача.

Як встановлено судом, постановою інспектора 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕНА № 2004350, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 гривень.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 26.04.2024 о 13:08 год. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4а ПДР

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно дост. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи зокрема про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, в тому числі передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно ст. 278 КУпАП Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналогічні вимоги передбачені п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР України вставлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі документи зазначені в п.п. а, б, в, г,д.

Згідно з п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил , а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до чинного законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв ( приладів) перевірку технічного стану транспортного засобу, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно з ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

В ході судового розгляду встановлено, що поліцейським належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту вчинення або наміру вчинити правопорушення ОСОБА_1 , яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів від ОСОБА_1 та винесення щодо нього постанови серії ЕНА № 2004350 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Крім того, факт порушення ПДР України має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Поліцейський не має права вимагати у водія посвідчення, якщо у нього немає доказів про вчинення або наміру вчинити правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Слід зазначити, що судом витребовувався відеозапис події, яка мала місце 26.04.2024 по АДРЕСА_1 , за участю водія ОСОБА_1 , однак УПП у Львівській області ДПП повідомило, що відеозапис події, яка мала місце 26.04.2024, з портативних відеореєстраторів працівників УПП у Львівській області ДПП, за участі ОСОБА_1 відсутній, оскільки відповідно до п.3 розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото 1 кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, термін його зберігання вичерпався.

Матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови поліцейського, належних та допустимих доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містять, а сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Тому твердження відповідача про те, що відсутність відеозапису щодо підтвердження правопорушення не спростовує факт самого правопорушення до уваги судом не береться.

Суд вважає, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, жодним чином не підтверджена, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний.

Таким чином, у зв`язку з скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2004350 від 26.04.2024, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП слід закрити.

Розподіл судових витрати.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати

Згідно з частиною 1 статті 132КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України, ст.ст. 2-5 Закону України «Про судовий збір», стягненню з Департамента патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., від сплати якого позивач звільнений на підставі пункту 13 частини 1статті 5Закону України «Про судовий збір», відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 25 квітня 2017 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 205, 229, 246, 250, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2004350 від 26 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10 денний строк з дня отримання копії рішення у повному обсязі.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Повний текст судового рішення

виготовлено 01.11.2024

Головуючий суддя В. Л. Бучківська