Справа № 160/25124/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 жовтня 2024 рокуСправа № 160/25124/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1-Військової частини НОМЕР_1 , відповідача 2 Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1- Військової частини НОМЕР_1 , відповідача 2 Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить:

- визнати протиправним бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання відповіді та ненадання завіреної копії акту службового розслідування або витяг з акту, що стосується ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним бездіяльність військової частини НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо ненадання відповіді на подану скаргу ОСОБА_1 про оскарження притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним і скасувати акт проведення службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним і скасувати наказ командира військовою частиною НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) №153 від 05.04.2024 р. за всіма пунктами.

Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності - заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

На виконання вимог ухвали суду від 26.09.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 , 17.10.2024 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування поданого клопотання про поновлення строку звернення до суду вказано, що позивач в період з 24.05.2022 року по 17.09.2024 року проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2024 року №276, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено до військової частини НОМЕР_6 для подальшого проходження військової служби. Так, командуванням військової частини НОМЕР_1 протягом березня 2024 року проводилось службове розслідування відносно ОСОБА_1 щодо можливих порушень військової дисципліни та 05 квітня 2024 року під підпис його було ознайомлено з наказом про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани за порушення присяги, скоєння умисних дій по фальсифікації документів. Відповідно до приписів Наказу МО від 21.11.2017 року №608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», а саме п.3 розділу VI, ним було подано рапорт по команді про надання завіреної копії акту службового розслідування або витягу з акту відносно нього, для подальшого оскарження. Позивач зазначає, що п.3 розділу VI Наказу МО від 21.11.2017 року № 608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» встановлено обов`язок для посадових осіб надати завірену копію акту службового розслідування або витяг з акту, в частині, що стосується його, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом. Рапорт зареєстровано у військовій частині НОМЕР_1 від 21.04.2023 року за №37 та на рапорті була поставлена резолюція про надання витягу з наказу про притягнення до відповідальності. При цьому, строки надання в резолюції не вказані. Станом на 28.05.2024 рік, після спливу понад місячного строку на розгляд, позивачу будь-які завірені копії акту службового розслідування або витяг з акту, що стосується його, надано не було, а самостійне уточнення інформації не мають результату. Оскільки вище командування знаходиться в іншій місцевості від тієї, де позивач виконує обов`язки військової служби у Сумській області, то лише 10.06.2024 року через безпосереднього командира позивач отримав примірник Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.04.2024 року № 153 про притягнення до відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 . Однак, ці дії з боку військової частини НОМЕР_1 не співвідносяться з вимогою п. 3 розділу VI Наказу МО від 21.11.2017 року № 608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» про надання саме завіреної копії акту службового розслідування або витягу з акту, в частині, що стосується його, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом. Такою бездіяльністю з боку командування військової частини НОМЕР_1 обмежується право позивача на оскарження прийнятого рішення про накладення дисциплінарного стягнення. У зв`язку з чим, було підготовлено скаргу до військової частини НОМЕР_2 (якій підпорядковується військова частина НОМЕР_1 ), яку направлено засобами пошти на юридичну адресу військової частини НОМЕР_2 та отримано 02.07.2024 року (в місячний термін від дати з ознайомленням відповідного наказу). Після спливу місячного терміну жодної відповіді про результати розгляду заяви на адресу позивача не надійшло. А отже, з боку військової частини НОМЕР_2 вбачається протиправна бездіяльність щодо не розгляду його звернення. За таких обставин вважають, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, тому просять його поновити.

Дослідивши надані на виконання вимог ухвали суду від 26.09.2024 року документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Таким чином, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Із змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у цій справі, є зокрема, визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.04.2024 року №153 «Про притягнення до відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 », про накладення на молодшого сержанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Як встановлено судом та не заперечується позивачем у наданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду від 17.10.2024 року, з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №153 від 05.04.2024 року позивача було ознайомлено під підпис - 05.04.2024 року, а копію примірника оскаржуваного наказу він отримав особисто 10.06.2024 року.

Отже, починаючи з 05.04.2024 року, розпочався місячний перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з даним позовом.

Однак, до суду позивач звернувся лише 17 вересня 2024 року, тобто, з порушенням місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Обґрунтовуючи подане клопотання, позивачем визнається той факт, що 05 квітня 2024 року під підпис його було ознайомлено про накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана» за порушення присяги, скоєння умисних дій по фальсифікації документів, а лише 10.06.2024 року він отримав примірник оскаржуваного наказу, при цьому копії акту службового розслідування або витягу з акту відносно нього, ним отримано не було. Також, вказує, що він звертався до військової частини НОМЕР_2 (якій підпорядковується військова частина НОМЕР_1 ) із скаргою щодо скасування оскаржуваного наказу, однак на момент подачі позову, відповіді надано так і не було, тобто вказані позивачем обставини дають дійти висновку, про неповажність причини пропуску строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Проаналізувавши норми Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), суд зазначає, що єдиний можливий досудовий порядок вирішення спорів передбачено ст.88 цього статуту, що встановлює право військовослужбовця, який вважає, що не вчинив правопорушення, протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Суд звертає увагу позивача на те, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Посилання ж позивача на те, що примірник оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.04.2024 року №153 він отримав лише 10.06.2024 року, суд не приймає до уваги, оскільки ознайомившись із наказом особисто під власноручний підпис 05.04.2024 року, він міг звернутися до суду із цим позовом вчасно.

Тобто, наведені підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості звернутись до суду з вказаним позовом у встановлені строки.

Інших поважних причин разом з їх доказами, до суду надано не було, що вказує на невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху, а отже у суду відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 26.09.2024 року про залишення позову без руху.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1-Військової частини НОМЕР_1 , відповідача 2 Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та скасування наказу - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева