Справа № 360/1239/24
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1239/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., під час розгляду в письмовому провадженні справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16 жовтня 2018 року по 10 грудня 2019 року;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16 жовтня 2018 року по 10 грудня 2019 року із застосуванням березня 2018 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4534,23 грн з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/ відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у квітні 2019 року, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої у грудні 2018 року та у липні 2019 року, підйомної допомоги, виплаченої у грудні 2018 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення фіксованої індексації грошового забезпечення у розмірі 4534,23 грн, яка розраховується з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та поточної індексації, що склалась станом на відповідний місяць зазначених виплат;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у квітні 2019 року, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, виплаченої у грудні 2018 року та у липні 2019 року, підйомної допомоги, виплаченої у грудні 2018 року, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення фіксованої індексації грошового забезпечення у розмірі 4534,23 грн, яка розраховується з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та поточної індексації, що склалась станом на відповідний місяць зазначених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) і від відповідача витребувані документи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ВЧ НОМЕР_1 подала відзив на позовну заяву та витребувані документи, зокрема, витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 жовтня 2018 року № 303, в якому зазначено, що вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків: зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом, яка прибула з військової частини НОМЕР_2 до пункту постійної дислокації та призначений на посаду старшого стрільця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону і вважати такою, що з 11 жовтня 2018 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень на місяць, шпк «старший солдат».

Означений витяг з наказу також було надано до суду позивачем з позовною заявою, але зазначено, що позивач з 16 жовтня 2018 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910,00 грн на місяць, шпк «старший солдат».

У довідці ВЧ НОМЕР_1 від 10 листопада 2018 року № 101 зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі ЗСУ за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 з 31 жовтня 2917 року (наказ командира військової частини НОМЕР_3 № 244 від 31 жовтня 2017 року), за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ) з 16 жовтня 2018 року (наказ командира військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ) № 303 від 16 жовтня 2018 року) по теперішній час.

Дослідженням наданих документів, судом встановлено, що у витягах з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 жовтня 2018 року № 303, наданих позивачем та відповідачем, є розбіжності у даті зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою, абзацами першим, другим частини другої та частиною четвертою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (частини третя, шоста статті 80 КАС України).

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою-п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За приписами частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пунктів 2, 4-6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, отримання доказів на підтвердження або спростування обставин у справах, що розглядаються судом, є передумовою повноти та всебічності з`ясування всіх обставин у справі та прийняття законного та обґрунтованого рішення, а надання учасниками справи, зокрема суб`єктами владних повноважень, таких доказів є їх обов`язком.

Суд наголошує, що за своєю правовою природою пенсія є єдиним (або основним) джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом), захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) пенсія підпадає під захист статті 1 Протоколу 1 (право власності). Зокрема, у своїй практиці ЄСПЛ інтерпретує поняття майно дуже широко, та зараховує до нього рухоме і нерухоме майно, а також майнові і немайнові інтереси. Неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що позбавлення особи майна є втручанням у право власності особи (зокрема, у справах Andrejeva v. Latvia (App. № 55707/00, § 77) Stummer v. Austria (App. № 37452/02, § 82), ЄСПЛ підтвердив, що принципи, які застосовуються у справах щодо порушення статті 1 Протоколу 1, поширюються на пенсії). Якщо чинне законодавство держави передбачає пенсійні виплати, це повинно розглядатись як таке, що генерує майновий інтерес (Carson and Others v. the United Kingdom, App. № 42184/05, § 64, Lakicervic and others v. Monte). У справі Muller v. Austria (App. 5879/72) на той час Європейська комісія з прав людини встановила, що коли особа робить обов`язкові внески до Пенсійного фонду, в неї виникає право власності на частку цього фонду.

Ненадання витребуваних судом документів унеможливлює правильний розгляд справи по суті.

Отже, отримання доказів на підтвердження або спростування обставин у справах, що розглядаються судом, є передумовою повноти та всебічності з`ясування всіх обставин у справі та прийняття законного та обґрунтованого рішення, а надання учасниками справи, зокрема суб`єктами владних повноважень, таких доказів є їх обов`язком.

З метою правильного вирішення справи суд дійшов висновку про необхідність витребування від ВЧ НОМЕР_1 пояснення щодо розбіжностей у даті зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 у витягах з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 жовтня 2018 року № 303, наданих позивачем та відповідачем; довідки про проходження ОСОБА_3 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 із зазначенням періодів такого проходження.

Суд наголошує, що відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 80, 94, 241, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- пояснення щодо розбіжностей у даті зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 у витягах з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 жовтня 2018 року № 303, наданих позивачем та відповідачем;

- довідку про проходження ОСОБА_3 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 із зазначенням періодів такого проходження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Кисіль