Справа № 200/3488/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року справа №200/3488/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 200/3488/24 (головуючий І інстанції Шувалова Т.О.) за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, у якому просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 травня 2024 року №456/32-00-51-04-03/03361075, яким Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ (код ЄДРПОУ - 03361075) зобов`язано сплатити штраф у сумі 220 911,97 грн. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 травня 2024 року №457/32-00-51-04-03/03361075, яким Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ (код ЄДРПОУ - 03361075) зобов`язано сплатити штраф у сумі 191 880,69 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а саме стверджує про помилковість висновків контролюючого органу стосовно несвоєчасності та неповноти сплати Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ грошових зобов`язань. Вказує, що Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ своєчасно, з дотриманням строків, встановлених ПК України сплачено самостійно визначені податкові зобов`язання за результатами декларування податку на додану вартість за звітні періоди. Позивач зазначає, що станом на дати проведення розрахунку по вказаних податкових зобов`язаннях у нього був відсутній податковий борг, тому підстави зараховувати кошти в рахунок погашення податкової заборгованості минулого періоду згідно з черговістю виникнення такої заборгованості, були відсутні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 200/3488/24 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом 03361075. За відомостями державного реєстру місцем знаходженням юридичної особи є: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Південна, будинок 1, перебуває на обліку як платник податків в Східному міжрегіональному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 43968079).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України посадовими особами Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку Приватного акцiонерного товариства По газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ щодо порушення термінів сплати (перерахування) суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, сплачених у періоді з 11.06.2021 по 23.04.2024 роки.

За результатами камеральної перевірки складено акт від 23.04.2024 № 405/32-00-51-04-03/03361075.

За висновками наведеного акту встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення позивачем вимог п. 50.1 статті 50, п. 57.1 статті 57, п. 200.2 статті 200, п. 203.2 статті 203 Податкового кодексу України щодо термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість задекларованих згідно податкових декларацій з ПДВ та уточнюючого розрахунку, наведених у акті перевірки, за період з 11.06.2021 по 23.04.2024 роки, що підтверджується змістом копії наведеного акту.

На підставі згаданого вище акту камеральної перевірки, посадовою особою контролюючого органу 17.05.2024 були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, форми Ш, а саме:

- № 456/32-00-51-04-03/03361075 за змістом якого видно, що на підставі статті 124 Податкового кодексу України за затримку сплати грошових зобов`язань на 1, 11, 12, 14, 23, 24, 25, 26, 27, 28 календарних днів, до позивача застосовано штраф у розмірі 5%, що становить 220 911,97 грн, що підтверджується копією наведеного податкового повідомлення-рішення.

- № 457/32-00-51-04-03/03361075 за змістом якого видно, що на підставі статті 124 Податкового кодексу України за затримку сплати грошових зобов`язань на 44, 52, 53, 326, 371 календарних дні, до позивача застосовано штраф у розмірі 10%, що становить 191 880,69 грн, що підтверджується копією наведеного податкового повідомлення-рішення.

Правомірність прийняття відповідачем вищенаведених податкових повідомлень-рішень, є предметом спору у цій справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

За приписами п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки п.75.1 статті 75 ПК України.

Відповідно до вимог п.п.75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з вимогами п.76.1 статті 76 ПК України установлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

За приписами п.76.3 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання п.102.1 статті 102 ПК України.

Приписами п.87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Також і п. 131.2 статті 131 ПК України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Таким чином, із аналізу наведених чинних приписів слідує, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

У зв`язку з набранням винності з 01 січня 2017 року змін до Податкового кодексу України (Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21 грудня 2016 року №1797-УІІІ), зокрема, і до ст.75 були внесені зміни, за якими предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, у тому числі і з податку на додану вартість.

Своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.

При цьому, камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме: не пізніше закінчення 1095 дні, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Водночас, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків у платіжному документі.

Верховний Суд неодноразово вирішував справи із застосуванням наведених норм права та у постановах зокрема, від 02 жовтня 2018 року (справа № 820/1824/17), від 23 травня 2019 року (справа № 806/2699/16), від 17 квітня 2020 року (справа № 806/124/17), від 13 лютого 2020 року (справа № 806/129/17), від 13 серпня 2021 року (справи № 806/46/17, № 806/126/17, № 806/43/17), від 10 березня 2023 року (справа № 520/7293/19), від 11 грудня 2018 року (справа № 804/2573/16), від 11 листопада 2019 року (справа № 2а-2235/12/0970) вказав, що пунктом 87.9 статті 87 ПК України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи призначення платежу у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено приписами наведеної норми.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аргументи позивача про відсутність повноважень контролюючого органу на зарахування сплачених платником податків коштів у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму його сплати, визначеного платником податку за приписами п. 87.9 статті 87, п.131.2 статті 131 ПК України, спростовуються аналізом наведених вище приписів податкового законодавства та вищенаведеними правовими висновками, які відповідають і правовій позиції Верховного Суду у вище наведених постановах.

Судом встановлено, що контролюючим органом 23.04.2024 було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах з урахуванням поданих позивачем декларацій з ПДВ, уточнюючого розрахунку за період з 11.06.2021 по 23.04.2024, тобто, у межах 1095 днів, встановлених п. 76.3 статті 76 та п.102.1 статті 102 ПК України, що підтверджується змістом акту перевірки від 23.04.2024.

А отже, при проведенні спірної камеральної перевірки, порушення відповідачем строків її проведення, визначених п. 102.1 статті 102 ПК України (1095 днів) судом не встановлено, а позивачем жодних таких доказів суду не надано.

Повноваження контролюючого органу щодо проведення перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання платником податків у межах саме камеральної перевірки, закріплені у п.п.75.1.1 п.75.1 статті 75 ПК України, які наведені вище, та позивачем не спростовані.

Судом з КП ДСС встановлено, що 08 серпня 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі № 805/1605/16-а, якою з розрахункових рахунків Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ на користь державного бюджету стягнуто кошти на погашення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 22 166 351, 61 грн та зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в сумі 1 672 273, 91 грн.

Постанова суду у справі № 805/1605/16-а набрала законної сили 23 серпня 2016 року. У подальшому ухвалою суду від 29 серпня 2016 року у справі № 805/1605/16-а виконання постанови від 08 серпня 2016 року розстрочено строком на 60 місяців, зокрема, в частині стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість розстрочено шляхом встановлення погашення в період з серпня 2016 року по червень 2021 року у сумі по 369 439 грн 19 коп. щомісячно та у липні 2021 року у сумі 369 439,40 грн.

Згідно з даними ІКП позивача станом на 01.05.2021 за позивачем обліковувався податковий борг по пені, нарахований на частку розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями у розмірі 199 905,05 грн.

Згідно зданими ІКП позивача:

30.05.2021 в ІКП нараховано частку розстрочених сум податкового боргу за Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 № 805/1605/16-а по податковій декларації з податку на додану вартість № вiд 30.07.2016 у розмірі 369 215,39 грн та пеня 205 670,28 грн.

31.05.2021 нараховано грошові зобов`язання у розмірі 3 874 151 грн за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.05.2021, граничний термін сплати за якою припадає на 31.05.2021.

25.05.2021 позивачем сплачено кошти у розмірі 3 000 000,00 грн та 874 151,00 грн, у загальному розмірі 4 243 590,19 грн, які були спрямовані контролюючим органом на сплату у погашення податкового боргу відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України.

Після відповідних нарахувань та сплати станом на 31.05.2021 в ІКП позивача рахувався податковий борг у розмірі 405 790,26 грн за податковою декларацією з ПДВ № .

Погашення боргу за податковою декларацією з податку на додану вартість № вiд 20.05.2021 у розмірі 405 790,26 грн здійснено платником:

- 11.06.2021 у розмірі 369 439,19грн;

- 23.06.2021 у розмірі 36 351,07грн згідно платіжного доручення № 241674510 вiд 23.06.2021 на суму 328 128,75 грн.

25.06.2021 в ІКП зараховано кошти у сумі 4 483 002,25 грн згідно платіжного доручення № 243294504 вiд 25.06.2021.

30.06.2021 в ІКП нараховано:

- частка розстрочених сум податкового боргу за Рішенням Донецького окружного

адміністративного суду від 08.08.2016 №805/1605/16-а по податковій декларації з податку на додану вартість № вiд 30.07.2016 у розмірі 369 215,39 грн та пеня 205 060,82 грн.

- грошові зобов`язання по податковій декларації з ПДВ № вiд 22.06.2021 (термін сплати по якій припадає на 30.06.2021) у розмірі 4 811 131 грн.

Кошти у сумі 291 777,68 грн (переплата станом на 23.06.2021) та сплачені 25.06.2021 кошти у сумі 4 483 002,25 грн зараховано на погашення зобов`язань за часткою розстрочених сум податкового боргу у розмірі 369 215,39 грн, а потім по податковій декларації з ПДВ № вiд 22.06.2021 у розмірі 4 811 131 грн відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПКУ.

У зв`язку з чим, станом на 30.06.2021 в ІКП з податку на додану вартість обліковується податковий борг у розмірі 405 566,46 грн по податковій декларації з ПДВ № вiд 22.06.2021 та борг по пені 205 060,82 грн, нарахованої на частку розстроченого боргу.

Погашення боргу по податковій декларації з ПДВ № вiд 22.06.2021 відбулось 12.07.2021 у сумі 369 439,40 грн (328 128,75+ 41 310,65) та 26.07.2024 у сумі 1 958 343 грн.

Після погашення вищезазначеного боргу в ІКП 26.07.2021 утворилась переплата у

розмірі 1 717 155,12 грн, 28.07.2021 зараховано кошти у розмірі 1 958 689,35 грн. Сума переплати становить 3 675 844,47 грн.

За даними ІКП 30.07.2021 відбулось нарахування частки розстрочених сум податкового боргу за Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2016 №805/1605/16-а по податковій декларації з ПДВ № вiд 30.07.2016 у розмірі 369 215,68 грн та пені 205 060,90 грн.

30.07.2021 нараховано грошові зобов`язання сумі 3 958 343 грн по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.07.2021, термін сплати за якою припадає на 30.07.2021.

Переплата у розмірі 3 675 844,47 грн зараховано в погашення частки розстрочених сум податкового боргу у розмірі 369 215,68 грн та в сплату зобов`язань за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.07.2021 у розмірі 3 306 628,79 грн.

Після цього в ІКП обліковувався податковий борг у розмірі 651 714,21 грн за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.07.2021 та по пені 205 060,90 грн, нарахованій на частку розстроченого податкового боргу.

Погашення вказаного боргу за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.07.2021 у розмірі 651 714,21 грн відбулось 26.08.2021.

Згідно даних ІКП з податку на додану вартість позивачем всього сплачено кошти у серпні 2021 кошти у розмірі 3 410 039 грн, з них 651 714,21 грн зараховано у сплату боргу за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.07.2021, пені 205 060,90 грн та 2 553 263,89 грн за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2021, граничний термін сплати за якою припадає на 30.08.2021 (нараховано грошових зобов`язань у розмірі 3 410 039 грн).

30.08.2021 в ІКП обліковувався борг за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2021 у розмірі 856 775,11 грн.

З КП ДСС судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі № 0540/8008/18-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 та залишеним без змін постановою Верховного Суду від 20.06.2023, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо нарахування пені за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 в сумі 141608,68 грн, за платежем Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 в сумі 9164,53 грн.

Зобов`язано Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснити коригування в інтегрованій картці ПАТ Донецькоблгаз за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 30 в сумі 141608,68 грн, за платежем Збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених з ними договорів, код платежу 30 в сумі 9164,53 грн. шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В ІКП з податку на додану вартість 09.09.2021 поновлено штрафні санкції відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду вiд 01.07.2021 по справі №0540/8008/18-а по податковим повідомленням рішенням від 08.06.2018 №, № та від 16.05.2018 №, № на загальну суму 102 646,83 грн.

Після вказаних нарахувань розмір податкового боргу станом на 09.09.2021 становить 959 421,94 грн.

23.09.2021 зараховано в ІКП кошти у розмірі 4 495 022 грн згідно платіжного доручення від 23.09.2021 № 288739314, з яких 856 775,11 грн зараховано в погашення боргу за податковою декларацією з ПДВ № вiд 20.08.2021 та 102 646,83 грн зараховано в погашення боргу за податковими повідомленнями рішеннями від 08.06.2018 №, № та від 16.05.2018 №, №.

Після вказаних зарахувань в ІКП станом на 23.09.2021 утворилась переплата у розмірі 3 535 600,06 грн.

30.09.2021 в ІКП нараховано грошові зобов`язання по податковій декларації з ПДВ № вiд 17.09.2021, термін сплати по якій припадає на 30.09.2021, у розмірі 4 495 022 грн.

Після нарахувань у розмірі 4 495 022 грн та зарахування переплати розмірі 3 535 600,06 грн в рахунок погашення зобов`язань за декларацією з ПДВ № , утворився податковий борг 959 421,94 грн по податковій декларації з ПДВ № .

Погашення боргу по податковій декларації з ПДВ № згідно даних ІКП відбулося 23.10.2021 у розмірі 41 310,65 грн згідно платіжного доручення № 302895205 та 28.10.2021 у розмірі 918 111,29 грн згідно платіжного доручення № 305103712 (сума платіжного доручення № 305103712 становить 3 363 756,35 грн).

Після зарахування коштів станом на 28.10.2021 в ІКП обліковується переплата у розмірі 2 445 645,06 грн.

01.11.2021 нараховано грошові зобов`язання по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.10.2021, термін сплати по якій припадає на 01.11.2021, у сумі 3 405 067 грн.

Переплата у розмірі 2 445 645,06 грн зарахована в рахунок погашення грошових зобов`язань по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.10.2021.

Станом на 01.11.2021 утворився податковий борг у розмірі 959 421,94 грн по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.10.2021.

25.11.2021 в ІКП поновлено штрафні санкції за податковими повідомленнями - рiшеннями вiд 06.07.2021 №000/192/32-00-51-04-3361075, №000/193/32-00-51-04-3361075 у розмірі 748 702,84 грн згідно з Рішенням ДПС про розгляд скарги по суті № 23869/6/99-00-06-03-01-06 вiд 22.10.2021.

Станом на 30.11.2021 податковий борг після здійснення вказаних нарахувань обліковується у розмірі 1 708 124,78 грн.

Погашення боргу по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.10.2021 відбувалось наступним чином:

- у сумі 37 грн, у зв`язку з поданням Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № вiд 15.12.2021 на зменшення податкових зобов`язань у сумі - 37 грн;

- у сумі 41 310,65 грн згідно платіжного доручення № 332910230 вiд 23.12.2021;

- у сумі 918 074,29 грн згідно платіжного доручення № 333327792 вiд 24.12.2021 на загальну суму 3 836 238,35 грн.

24.12.2021 в ІКП відбулось зменшення боргу по податковим повідомленням - рiшенням вiд 06.07.2021 №000/192/32-00-51-04-3361075, №000/193/32-00-51-04-3361075 у розмірі 748 702,84 грн згідно платіжного доручення № 333327792 вiд 24.12.2021 на загальну суму 3 836 238,35 грн.

Після цього в ІКП обліковувалась переплата у розмірі 2 169 461,22 грн.

Згідно даних ІКП 30.12.2021 нараховано грошові зобов`язання по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.12.2021, термін сплати по якій припадає на 30.12.2021, у розмірі 3 877 549 грн.

30.12.2021 здійснено виключення з обліку штрафних санкцій у розмірі 748 702,84 грн за податковими повідомленнями - рiшеннями вiд 06.07.2021 №000/192/32-00-51-04-3361075, №000/193/32-00-51-04-3361075 відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі № 200/17130/21 про відкриття впровадження.

Переплата у розмірі 2 169 461,22 грн та виключення з обліку штрафних санкцій у розмірі 748 702,84 грн враховані в сплату за грошовими зобов`язаннями на додану вартість № вiд 20.12.2021, після чого в ІКП утворився борг у розмірі 959 384,94 грн по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.12.2021.

24.01.2022 в ІКП здійснено зарахування коштів у сумі 41 310,65 грн згідно платіжного доручення № 345961058 вiд 24.01.2022 та від 26.01.2022 у сумі 10 770 581,35 грн згідно платіжного доручення № 346802960 вiд 26.01.2022.

Вищезазначені кошти у сумі 41 310,65 грн та у сумі 918 074,29 грн зараховані в погашення боргу по податковій декларації з ПДВ № по платіжному дорученю № 346802960 вiд 26.01.2022.

Після чого обліковується переплата у розмірі 9 852 507,06 грн.

Згідно даних ІКП АТ Донецькоблгаз 31.01.2022 нараховано грошові зобов`язання 10 811 892 грн по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.01.2022, термін сплати по якій припадає на 31.01.2022.

Переплата у розмірі 9 852 507,06 грн врахована у сплату грошових зобов`язань по податковій декларації з ПДВ № .

Станом на 31.01.2022 обліковувався податковий борг у сумі 959 384,94 грн по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.01.2022.

23.12.2022 в ІКП відбулось зарахування кошів у розмірі 886 116,96 грн згідно платіжного доручення № вiд 23.12.2022, в рахунок погашення боргу по податковій декларації з ПДВ № вiд 20.01.2022.

Станом на 31.12.2022 сума боргу по податковій декларації з ПДВ № вiд

20.01.2022 становить 73 267,98грн.

В ІКП 02.02.2023 відображено нарахування:

- у розмірі 3 823 001 грн згідно Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 02.02.2023;

- у розмірі 16 387 876 грн згідно Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 02.02.2023.

Після здійснення вищенаведених нарахувань в ІКП розмір податкового боргу з податку на додану вартість станом на 02.02.2023 становить 20 284 144,98 грн.

Згідно даних ІКП 06.02.2023 зараховано кошти у сумі 16 387 876 грн згідно платіжного доручення № 465420522 вiд 06.02.2023, з яких:

- у сумі 73 267,98 грн зменшено борг по податковій декларації з ПДВ № ;

- у сумі 3 823 001 грн зменшено борг по Уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № ;

- у сумі 12 491 607,02 грн зменшено борг по Уточнюючому розрахунку податкових

зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № .

06.02.2023 зараховано кошти у розмірі 3 823 001 грн згідно платіжного доручення № 465420523 вад 06.02.2023, з яких кошти у сумі 3 823 001 грн зараховано у зменшення боргу по Уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № .

Згідно даних ІКП 16.02.2023 зараховано кошти у сумі 191 006,73 грн, з яких кошти у розмірі 73 267,98грн погашено борг по Уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № .

Після цього в ІКП утворилась переплата у розмірі 117 738,75 грн.

З КП ДСС судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 липня 2021 року у справі № у справі № 200/6441/20-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 19 березня 2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 886 116,96 грн. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків ДПС щодо нарахування пені за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ( код платежу 140 601 00) в сумі 180 370, 81 грн. Зобов`язано Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП: 44131658, місцезнаходження: вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, Харківська область, 61052) здійснити коригування в інтегрованій картці Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (ЄДРПОУ: 03361075, місцезнаходження: вул. Південна, буд. 1, м. Краматорськ, Донецька область, 84313) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 140 601 00) шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 180 370, 81 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11.11.2022 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 липня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 у справі № 200/6441/20-а в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 19 березня 2020 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 886 116,96 грн - скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз.

В решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 липня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 у справі № 200/6441/20-а залишено без змін.

03.03.2023 в ІКП позивача з податку на додану вартість поновлено штрафні санкції згідно податкового повідомлення - рiшення № вiд 19.03.2020 відповідно до Постанови Верховного Суду вiд 11.11.2022 по справі № 200/6441/20-а у сумі 886 116,96 грн.

Після нарахувань сум штрафних санкцій в ІКП утворився податковий борг у розмірі 768 378,21 грн.

Позивачем 25.05.2023 сплачено кошти у розмірі 22 036 503 грн згідно платіжного доручення № 506313514 вiд 25.05.2023 та 26.05.2023 сплачено кошти у розмірі 648 229,21 грн згідно платіжного доручення № 26/05/0707 вiд 26.05.2023, тобто переплата в ІКП станом на 26.05.2023 обліковувалась у сумі 21 930 184,45 грн.

30.05.2023 в ІКП з податку на додану вартість нараховано грошові зобов`язання у сумі 22 036 503 грн. по податковій декларації з ПДВ № вiд 22.05.2023, термін сплати по якій припадає на 30.05.2023.

Після відповідних нарахувань утворився податковий борг у розмірі 106 318,55 грн по податковій декларації з ПДВ № .

31.05.2023 в ІКП здійснено скасування раніше нарахованої пені у сумі 141 608,68 грн згідно рішення про скасування пені № 56/32-00-51-04-04 від 31.05.2023 (на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі № 0540/8008/18-а та Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021). З якої, сума 106 318,55 грн була врахована в погашення податкового боргу по податковій декларації з ПДВ N .

Таким чином, враховуючи те, що із аналізу досліджених вище встановлених судом обставин у даній справі та приписів чинного податкового законодавства у їх сукупності, які свідчать про те, що при проведенні камеральної перевірки позивача 23.04.2024 контролюючим органом були дотримані строки проведення камеральної перевірки, встановлені п.76.3 статті 76, п.102.1 статті 102 ПК України (1095 днів), відповідна камеральна перевірка позивача була проведена у межах повноважень контролюючого органу, встановлених п.п.75.1.1 статті 75 ПК України, а також і зарахування відповідачем коштів, сплачених позивачем, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму справи, визначеного позивачем, відбулося у межах повноважень контролюючого органу, наданих останньому згідно до приписів п.89.7 ст.89, п. 131.2 статті 131 ПК України, суд доходить до висновку, що з наведених позивачем обставин, обґрунтовані підстави для визнання протиправними та скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень у адміністративного суду відсутні.

Досліджуючи питання факту своєчасності сплати позивачем узгоджених податкових (грошових) зобов`язань, визначених у податкових деклараціях за 2021-2024 роки, що були предметом камеральної перевірки, та, на думку позивача, підтверджено копіями платіжних доручень, а також правомірності притягнення платника податків до відповідальності за порушення правил сплати грошового зобов`язання, передбаченої статтею 124 ПК України, суд виходить з такого.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкові зобов`язання, які самостійно визначені платником у податкових деклараціях, є узгодженими.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також відповідно до до п.203.2 статті 203 ПК України установлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Аналіз вказаних приписів свідчить про те, що позивач має обов`язок сплачувати узгоджені грошові зобов`язання, визначені ним самостійно у податкових деклараціях, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем подання такої податкової декларації.

Як видно із наявних в матеріалах справи документів, спір у даній справі виник щодо виявлення у ході проведення камеральної перевірки позивача факту несвоєчасності сплати позивачем узгодженого податкового (грошового) зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у визначені вище строки через те, що сплачені позивачем кошти за наведеними у акті перевірки від 23.04.2024 податковими деклараціями та уточнюючим розрахунком контролюючим органом були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного позивачем виходячи з вимог п.87.9 статті 87, п.131.2 статті 131 ПК України, а відповідно, строки сплати сум податкових (грошових) зобов`язань з ПДВ позивача за період 2021-2024 роки. по податкових деклараціях, зазначених у акті перевірки від 23.04.2024, визнано як порушення (затримка у сплаті) строків такої сплати узгоджених грошових зобов`язань, за що позивача згідно оспорюваних податкових повідомлень-рішень було притягнуто до відповідальності у вигляді застосування штрафу у розмірах 5 та 10% на підставі статті 124 ПК України.

У контексті оспорюваного застосування варто вказати, що з 1 січня 2021 року набрали чинності положення пункту 79 Закону України від 16 січня 2020 року №446-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві (з урахуванням змін, внесених Законом України від 17 грудня 2020 року №1117-ІХ, якими статті 123, 124, 126 і 128 ПК України фактично викладено в нових редакціях.

За вказаними змінами відповідальність за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з 1 січня 2021 року регулюється статтею 124 ПК України.

Так, згідно з пунктом 124.1 цієї статті, передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 124.2 статті 124 ПК України встановлено, що діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Пунктами 109.2, 109.3 статті 109 ПК України визначено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У випадках, визначених пунктами 123.2-123.5статті 123, пунктами 124.2,124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

А отже, із аналізу вищенаведених приписів податкового законодавства слідує, що у разі застосування контролюючим органом до платника податку штрафу за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання на підставі п.124.1 статті 124 ПК України встановлення контролюючим органом вини такого платника у вчиненні ним умисного діяння доведенню не потребує, а достатнім є виявлення лише факту допущення платником податків порушення строку сплати такої узгодженої суми грошового зобов`язання.

У постановах від 03 серпня 2023 року у справі №520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі №520/18519/21, від 5 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 16 листопада 2023 року у справі №160/24147/21 Верховний Суд сформував висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

Позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Наведена правова позиція є такою, що узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду у його постанові, яка була прийнята більш пізніше, від 23.01.2024 у справі №160/17160/21, яка є обов`язковою для врахування адміністративними судами згідно з вимогами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, як встановлено судом із наявних в матеріалах справи документів, за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовано штраф за затримку сплати сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірах 5 та 10% на підставі п.124.1 статті 124 ПК України за якою, притягнення позивача до відповідальності можливе за умови виявлення лише факту допущення позивачем порушення строку сплати такої узгодженої суми грошового зобов`язання без встановлення його вини з урахуванням вищенаведених правових висновків.

При цьому, додані позивачем до позову копій платіжних доручень на підтвердження своєчасності сплати ним сум узгоджених грошових зобов`язань за податковими деклараціями, які наведені у акті перевірки від 23.04.2024, з урахуванням наявності у позивача податкового боргу станом на 01.05.2021, на погашення якого відповідачем були спрямовані сплачені позивачем кошти, виходячи з обов`язку контролюючого органу, який міститься у п.87.9 статті 87, п.131.2 статті 131 ПК України, не можуть бути прийняті судом в якості доказів підтвердження своєчасної їх сплати, оскільки обов`язок погашення податкового боргу у першу чергу (за черговістю його виникнення) покладено і на позивача згідно наведених приписів податкового законодавства.

З урахуванням того, що за рахунок сплачених позивачем коштів був погашений його податковий борг за черговістю його виникнення, факт порушення позивачем строків сплати сум узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ за податковими деклараціями поданими у період 2021-2024, які наведені в акті перевірки від 23.04.2024, підтверджений матеріалами справи та позивачем не спростований.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення, тому відхиляються судом, аргументи позивача з приводу того, що контролюючим органом було самостійно здійснено зміну призначення платежів у платіжних документах позивача та сплачені кошти скеровано на погашення податкового боргу, оскільки право визначати призначення платежу у платіжних документах має лише платник, з огляду на те, що вказані приписи законодавства не врегульовують правовідносин платника податків та контролюючого органу, не визначають порядок погашення податкового боргу, а відповідно, не підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

При цьому, як уже зазначалося вище, зараховувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків має не право, а обов`язок контролюючий орган згідно до вимог вищенаведених проаналізованих приписів п.87.9 статті 87, п.131.2 статті 131 ПК України, які підлягають застосуванню у даних правовідносинах, тому, зараховуючи сплачені позивачем кошти в рахунок погашення податкового боргу, відповідач діяв у межах повноважень наданих його вказаними приписами податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.05.2023 у справі № 520/3683/2020, яка полягає в тому, що ураховуючи наявність зазначеного боргу та відсутність доказів своєчасної сплати суб`єктом господарювання такого боргу, є правомірним направлення відповідачем усіх платежів, які надходили від позивача, на погашення боргу за минулі періоди відповідно до п.87.9 статті 87 ПК України незалежно від призначення, визначеного у платіжних дорученнях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було вчинене правопорушення щодо порушення строків сплати сум узгоджених грошових зобов`язань за податковими деклараціями, уточнюючим розрахунком, які наведені у акті перевірки від 23.04.2024, тому позивача правомірно було притягнуто до фінансової відповідальності у вигляді нарахування штрафу у розмірах 5 та 10% за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями на підставі п.124.1 статті 124 ПК України, у зв`язку із чим обґрунтованих підстав для їх визнання протиправними та скасування у адміністративного суду не має.

Відповідно до вимог частини першої, частини четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, частина перша статті 77 наведеного Кодексу, покладає обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням встановлених обставин у даній справі та аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, які регулюються спірні правовідносини та вищенаведеної правової позиції Верховного Суду, які позивачем не спростовані.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги все вищевикладене та перевіривши правомірність прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень відповідно до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення від 17.05.2024 № №456/32-00-51-04-03/03361075 та № 457/32-00-51-04-03/03361075 прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи наведене та те, що судом не встановлено протиправності прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень про застосування до позивача штрафу у розмірах 5 та 10% на підставі статті 124 ПК України, а позивачем таких доказів суду не надано, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені вище податкові повідомлення-рішення від 17.05.2024 визнанню протиправними та скасуванню у судовому порядку не підлягають.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтями 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 200/3488/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 200/3488/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко