Справа № 600/7173/23-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/7173/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

30 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2023 року Приватне підприємство "Віктор-Ком Імпекс" звернулося в суд з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що не погоджується з винесеними рішеннями про коригування митної вартості товарів, вважає їх необґрунтованими, незаконними та такими, що винесені з порушенням чинного законодавства, а викладені у них обставини та підстави порушення митних правил не відповідають дійсності, тому відповідачем протиправно відкориговано митну вартість ввезених позивачем товарів за резервним методом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000304/2 від 17.07.2023;

- визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів № №UA408000/2023/000305/2 від 17.07.2023;

- визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000315/2 від 24.07.2023;

- визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000314/2 від 24.07.2023;

- визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000317/2 від 24.07.2023;

- визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000316/2 від 24.07.2023.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці судовий збір в сумі 16104,00 грн та витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, митний орган зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування дійсних обставин у справі, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Митний орган вказує, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості, та містять розбіжності, а тому у митного органу виник сумнів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості товару.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

13.09.2024 представник відповідача надіслав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи без його участі.

17.09.2024 представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, 15.03.2023 між SEREROM SRL та ПП "Віктор-Ком Імпекс" укладено договір купівлі-продажу №187/15.03.2023 (реєстраційний номер №1694/15.03.2023). Предметом вказаного договору є купівля-продаж продуктів, включаючи сіль, в асортименті, кількості, стандартах якості, упаковці тощо, що поставляються на умовах FCA Campia Turzii, Румунія.

Згідно з п.8.5 Договору документи, що додаються до доставки товару: рахунок-фактура, CRM, митна декларація, сертифікат якості, сертифікат походження.

Пунктом 11.1 вказаного Договору визначено, що транспортування здійснюватиметься продавцем або покупцем відповідно до умов доставки, прийнятих сторонами та зазначених у доповненнях до цієї угоди.

Відповідно до Договору та його додатків, зокрема, №6 та №7, сторони домовились про купівлю-продаж солі в асортименті та за ціною в євро, зазначених в додатках. Так, зокрема, сіль придатна для споживання людьми кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки 25 кг., на момент відправки вантажу становить 155 євро за тонну (відповідно до додатку №7), сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в біг-беги, на момент відправки вантажу становить 140 євро за тонну (відповідно до договору), сіль промислова помол 0-4 мм., насипом, на момент відправки вантажу становить 60 євро за тонну (відповідно до договору), сіль придатна для споживання людьми кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки 25 кг., на момент відправки вантажу становить 170 євро за тонну (відповідно до додатку №6), сіль промислова помол 0-4 мм., в мішках біг-беги, на момент відправки вантажу становить 90 євро за тонну.

Дослідженням матеріалів справи та позиції сторін судом встановлено, що позивачем подано до відповідача митні декларації від 17.07.2023 р. №23UA20U3, від 17.07.2023 року №23UA21U2, від 24.07.2023 року №23UA19U4, від 24.07.2023 року №23UA20U7, від 24.07.2023 року №23UA21U6, від 24.07.2023 року №23UA23U4 згідно яких заявлена митна вартість товару була визначена за методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також надані підтверджуючі митну вартість документи.

За результатами розгляду митних декларацій відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000304/2 від 17.07.2023, №UA408000/ 2023/000305/2 від 17.07.2023, №UA408000/2023/000315/2 від 24.07.2023, №UA408000/2023/ 000314/2 від 24.07.2023, №UA408000/2023/000317/2 від 24.07.2023, №UA408000/2023/000316/2 від 24.07.2023.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів митним органом визначено митну вартість за резервним методом та зобов`язано декларанта подати нову митну декларацію за ціною товару, яка зазначена в Рішенні про коригування митної вартості. Підставою для коригування митної вартості товару в рішенні митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Так, згідно рішення про коригування митної вартості №UA408000/2023/000304/2 від 17.07.2023 року щодо митної декларації від 17.07.2023 року №23UA20U3 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 р. ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. У проформі відомостей щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оплати не надано;

- згідно з інвойсом від 14.07.2023 № FESAR 1814 зазначено суму у румунській валюті 18390,56 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 15.07.2023 №23ROCJ1800E0063659 зазначено суму 18461,2 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- згідно з відомостями у гр.16 CMR від 29.06.2023 №А 834318, перевізником товару є FOP YOVDII YURII. Для підтвердження вартості перевезення надані рахунок від 28.06.2023 №35 та довідка про транспортні витрати від 28.06.2023 №66 від ОСОБА_1 . Інших документів та роз`яснень з цього приводу не надано;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "Сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки по 25 кг.", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 14.07.2023 №FESAR 1814 зазначено "сіль рекристалізована, екстра добра не йодована", роз`яснень з цього приводу не надано;

- для підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію від 17.07.2023 №2. Інших документів не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості №UA408000/2023/000305/2 від 17.07.2023 року щодо митної декларації від 17.07.2023 року №23UA21U2 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 р. №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 р. ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. У проформі відомостей щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оплати не надано;

- згідно з інвойсом від 14.07.2023 № FESAR 1815 зазначено суму у румунській валюті 16610.83 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 15.07.2023 №23ROІS2700E0063640 зазначено суму 16674,7 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "Сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в біг-беги", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 14.07.2023 №FESAR 1815 зазначено "сіль рекристалізована, екстра добра не йодована ВВ", роз`яснень з цього приводу не надано;

- для підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію від 17.07.2023 №2. Інших документів не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості №UA408000/2023/000315/2 від 24.07.2023 року щодо митної декларації від 24.07.2023 року №23UA19U4 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 р. №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 р. ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. У проформі відомостей щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оплати не надано;

- згідно з відомостями у гр.16 CMR від 20.07.2023 б/н, перевізником товару є P.E. ROSHKO I.V. Для підтвердження вартості перевезення надані рахунок від 21.07.2023 №179 та довідка про транспортні витрати від 21.07.2023 №6 також від ФОП ОСОБА_2 , але в довідці зазначено відомості про транспортно-експедиційні витрати. При цьому, загальна сума співпадає з сумою, на яку виставлено рахунок. Роз`яснень з цього приводу не надано;

- згідно з довідкою про транспортні витрати від 21.07.2023 №6 до митної вартості додано транспортно-експедиційні витрати в сумі 12500,00 грн., по іноземній території. При цьому, рахунок від 21.07.2023 №179 виставлений на загальну суму 25000,00 грн. без розподілу на до/по митній території України. Інших документів з цього приводу не надано. Так, відсутнє документальне підтвердження доданих транспортних витрат.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості №UA408000/2023/000314/2 від 24.07.2023 року щодо митної декларації від 24.07.2023 року №23UA20U7 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 р. ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. У проформі відомостей щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оплати не надано;

- згідно з відомостями у гр.16 CMR від 20.07.2023 №697842, перевізником товару є P.E. ROSHKO I.V. Для підтвердження вартості перевезення надані рахунок від 21.07.2023 №178 та довідка про транспортні витрати від 21.07.2023 №5 також від ФОП ОСОБА_2 , але в довідці зазначено відомості про транспортно-експедиційні витрати. При цьому, загальна сума співпадає з сумою, на яку виставлено рахунок. Роз`яснень з цього приводу не надано;

- згідно з довідкою про транспортні витрати від 21.07.2023 №5 до митної вартості додано транспортно-експедиційні витрати в сумі 12500,00 грн., по іноземній території. При цьому, рахунок від 21.07.2023 №178 виставлений на загальну суму 25000,00 грн. без розподілу на до/по митній території України. Інших документів з цього приводу не надано. Так, відсутнє документальне підтвердження доданих транспортних витрат.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості №UA408000/2023/000317/2 від 24.07.2023 року щодо митної декларації від 24.07.2023 року №23UA21U6 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 №187 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку проформи. У проформі відомості щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оформлення не надано;

- згідно з інвойсом від 21.07.2023 № FESAR 1853 зазначено суму у румунській валюті 16342,51 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 21.07.2023 №23ROІS2700E0064886 зазначено суму 16416,7 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 21.07.2023 № FESAR 1853 зазначено "екстра добра не йодована", роз`яснень з цього приводу не надано;

- у рахунку-фактурі від 21.07.2023 №59, та довідці про транспортні витрати від 20.07.2023 б/н надані ФОП ОСОБА_3 зазначено договір-заявка з різними реквізитами, роз`яснень не надано.

Згідно рішення про коригування митної вартості №UA408000/2023/000316/2 від 24.07.2023 року щодо митної декларації від 24.07.2023 року №23UA23U4 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р.VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 №187 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку проформи. У проформі відомості щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оформлення не надано;

- згідно інвойсу від 21.07.2023 № FESAR 1855 зазначено суму у румунській валюті 10270,88 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 21.07.2023 №23ROІS2700E0064900зазначено суму 10317,5 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- у рахунку-фактурі від 21.07.2023 №8, та довідці про транспортні витрати від 20.07.2023 б/н надані ФОП ОСОБА_3 зазначено договір-заявка з різними реквізитами, роз`яснень не надано.

З огляду на вищевказане, митний орган у рішеннях про коригування митної вартості зазначив, що ч. 3 ст. 53 МК України та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МК України, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Також, відповідно до ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товару.

Декларантом додатково подано листи про те, що не має змоги надати інші додаткові документи у встановлений термін 10 діб, відповідно до ст. 53 МК України.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом. Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митої вартості товарів.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МК України митим органом буде здійснено коригування митної вартості товару. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 МК України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару:

- за МД від 17.07.2023 р. №23UA20U3, від 17.07.2023 року №23UA21U2, від 24.07.2023 року №23UA21U6 (товару 1) взято митну вартість товару згідно МД №UA305110/2023/6186 від 17.05.2023 "Сіль харчова, придатна до споживання людьми (вміст NaСІ 99,6%), упакована в поліетиленові пакети по 25 кг - 22000 кг - 880 мішків на 22 дерев. піддонах. Виробник SAREROM SRL. Торгівельна марка SAREROM. Країна походження Румунія, рівень митної вартості 0,251 USD/кг.

- за МД від 24.07.2023 року №23UA19U4, від 24.07.2023 року №23UA20U7, від 24.07.2023 року №23UA21U6 (товару 2), від 24.07.2023 року №23UA23U4 взято митну вартість товару згідно МД №UA408020/2023/026429 від 20.04.2023 "Sare industriala Big Begs - 22,3 т. Сіль технічна (промислова) призначена для промислового використання. Вміст хлориду натрію min. 96 %. Не для споживання людьми. ТМ SC SAREROM SRL. Виробник SC SAREROM SRL. Країна виробництва - RO. рівень митної вартості 0,25 дол. США/кг (за курсом на 24.07.2023 0,2248 евро/кг).

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Згідно із ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Отже, чинне законодавство покладає обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на декларанта. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою або суперечливістю поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положення статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до змісту рішення про коригування митної вартості товару підставою для коригування митної вартості товарів є висновок митного органу про те, що документи, які надані до митного оформлення, не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості.

Так, відповідач як обставину прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості за однією поставкою товару визначив те, що документи подані згідно з частиною другою та третьою статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів в частині застосування умов поставки та завантаження товару.

При цьому, за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Так, відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості митний орган дійшов висновку, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, зокрема митний орган зазначає:

- в розділі VII Договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару не надано;

- відповідно до п. 6.1. Договору купівлі продажу від 15.03.2023 №187 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку проформи. У проформі відомості щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оформлення не надано;

- про наявність розбіжностей у сумах зазначених в Інвойсах та митних деклараціях країни відправлення. Пояснення з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- назва товару у митній декларації не відповідає назві товару в Інвойсі;

- про наявність розбіжностей у документах, які підтверджують транспортні витрати та їх недостатність.

Відповідно до матеріалів справи декларантом до кожної митної декларації надано пакет документів, які на його думку є необхідними та достатніми для підтвердження митної вартості товару за основним методом, а саме:

- до митної декларації №23UA20U3 разом з товаро-супровідними документами надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1814 від 14.07.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) до Інвойсу 738 від 14.07.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 15.07.2023 №23ROCJ1800E0063659; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA21U2 разом з товаро-супровідними документами надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1815 від 14.07.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) до Інвойсу 738 від 14.07.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 15.07.2023 №23ROІS2700E0063640; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA19U4 разом з товаро-супровідними документами надано : рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1848 від 20.07.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) до Інвойсу 750 від 20.07.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 21.07.2023 №23ROІS2700E0072643; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA20U7 разом з товаро-супровідними документами, надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1849 від 20.07.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ, що стосується товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 21.07.2023 №№23ROІS2700E0072734; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA21U6 разом з товаро-супровідними документами, надано : рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1853 від 21.07.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ, що стосується товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 21.07.2023 №23ROІS2700E0064886; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA23U4 разом з товаро-супровідними документами, надано : рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1855 від 21.07.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ, що стосується товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 21.07.2023 №23ROІS2700E0064900; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

Як встановлено судом першої інстанції, Компанією "Sarerom" виставлено рахунки-проформи № 738 від 14.07.2023 р., № 750 від 20.07.2023 р., № 749 від 14.07.2023 р., № 752 від 24.07.2023 р. Позивачем було сплачено на рахунок покупця кошти, що підтверджується платіжними інструкціями, які наявні в матеріалах справи (а.с. 29-31).

Відповідно до пункту 2.1. Договору предметом договору є купівля-продаж продуктів, включаючи сіль, в асортименті, кількості, стандартах якості, упаковці тощо, що поставляються на умовах FCA Campia Turzii, Румунія та обумовлені в додатках до цієї угоди.

Згідно з пунктами 5.1. - 5.3 Договору загальна вартість даного контракту складається з вартості кожної поставки. Ціна в розбивці за асортиментами товарів є зазначена в додатках до цього договору. Валюта платежу та договору - євро. Вартість контракту 1000 000,00 євро. Відповідно до п.7.1 Договору продавець забезпечує належне пакування, щоб захистити товар під час транспортування від місця відправлення до місця призначення.

Відповідно до інвойсу FESAR 1814 від 14.07.2023 року продавцем виставлено рахунок на оплату за товар всього на суму 3720 Євро, а отже є обґрунтованим зазначення позивачем у МД №23UA20U3 митної вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 3720 Євро.

Згідно з інвойсом FESAR 1815 від 14.07.2023 року продавцем виставлено рахунок на оплату за товар всього на суму 3360 Євро, тому зазначення позивачем у №23UA21U2 митної вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 3360 Євро, є обґрунтованим.

За змістом інвойсу FESAR 1848 від 20.07.2023 року продавцем виставлено рахунок на оплату за товар всього на суму 1563 Євро, що підтверджує обґрунтованість зазначення позивачем у №23UA19U4 митної вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) 1563 Євро.

Обґрунтованість зазначення позивачем у МД №23UA20U7 митної вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) 1497 Євро, підтверджується інвойсом FESAR 1849 від 20.07.2023 року; обґрунтованість зазначення №23UA21U6 митної вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 2516 Євро, підтверджується інвойсом FESAR 1853 від 21.07.2023; .

Правильність зазначення позивачем у МД №23UA23U4 митної вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) 2079 Євро, підтверджується інвойсом FESAR 1855 від 21.07.2023.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про обґрунтованість зазначення позивачем у митній декларації вартості товару саме за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, то відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини десятої статті 58 МК України, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається до ціни при розрахунку митної вартості товару.

Умовами Договору купівлі-продажу №187/15.03.2023 від 15 березня 2023 року не передбачено додаткові витрати покупця на маркування та пакування товарів, що постачається.

Надані позивачем Інвойси також не містять окремо визначеної ціни за маркування та пакування товарів.

Отже, за умовами контракту, маркування та пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача про відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару є необґрунтованими.

Відносно розбіжностей сум в поданих позивачем інвойсах та копіях митних декларацій країни відправлення, то згідно вимог пункту 3 частини 2 статті 53 МК України, саме рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

У поданих до митного оформлення митних деклараціях та доданих до них інвойсах (серії FESAR) вказано ідентичні суми у валюті євро, що у повній мірі дає можливість співставити партії поставок товару з товаро-супровідними документами.

Щодо доводів відповідача про непідтвердження числового значення транспортних витрат суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 6 частини другої статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, Митний кодекс України не містить чіткого переліку документів, які зобов`язаний подати декларант для підтвердження числових значень витрат на транспортування з чого слідує, що такі витрати можуть підтверджуватися такими доказами, які містять відомості, що дозволяють визначити розмір транспортних витрат та ідентифікувати їх з конкретним вантажем.

Подібну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 07 липня 2023 року у справі №803/718/17, у якій зазначено про помилковість доводів митного органу про необхідність підтвердження транспортних витрат виключно фінансовими та/або бухгалтерськими документами, і дійшов висновку про те, що довідка про транспортні витрати в даних правовідносинах є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, оскільки розмір транспортних витрат, понесених позивачем під час перевезення оцінюваного товару, підтверджується документально, зокрема калькуляціями на транспортні витрати по перевезенню вантажу власними транспортом, довідками про транспортні витрати, рахунками за транспортні послуги по перевезенню вантажу, рахунком-фактурою №58, 59 від 21.07.2023 року на оплату послуг вантажного перевезення, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у митного органу підстав вважати непідтвердженими числові значення складових митної вартості в частині транспортних витрат.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оцінюючи надані позивачем докази щодо транспортування товару свідчать про відсутність у них суперечностей, що стосуються транспортування товару. При цьому, надані докази розкривають вартісний показник отриманих позивачем послуг, тоді як наведені відповідачем доводи не спростовують вартості наданих послуг. До того ж, Митний кодекс України не визначає вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому подані позивачем документи про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Доводи митного органу, що довідки №5 та 6 про транспортні витрати містять інші вартісні показники ніж рахунки за транспорті послуги по перевезенню вантажу не відповідають дійсності, оскільки як встановлено судом вартість транспортних послуг у вказаних документах однакова та становить 25 000 грн. за кожне перевезення.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14 вказав, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до гр. 31 поданої декларації зазначено "Сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки по 25 кг.", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 14.07.2023 №FESAR 1814 зазначено "сіль рекристалізована, екстра добра не йодована", суд апеляційної інстанції зазначає, що особливість написання назви товару не впливає на митну вартість товару. Позивачем надано достаньо доказів, які дають змогу ідентифікувати товар за назвою.

За приписами частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про неподання декларантом документів, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Посилання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митних декларацій, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, загальну масу товару та рівень митної вартості що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, суд зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

У свою чергу формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем документи підтверджують усю необхідну інформацію про вартість перевезення оцінюваних товарів, розбіжностей чи/або недоліків, які б ставили під сумнів достовірність відображеної у них інформації, судом не встановлено та відповідачем не доведено.

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення органу митної служби про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.