Справа № 440/7382/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 р. Справа № 440/7382/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, м. Полтава, по справі № 440/7382/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.05.2024р., поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-17315892 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження № 51- 1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24) та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016,

- визнати протиправною бездіяльність відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у Заяві ОСОБА_1 від 25.05.2024р. поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-17315892 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11- кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24) та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016.,

-зобов`язати відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, повторно розглянути Заяву ОСОБА_1 реєстраційний № ФИ-17315892 від 25.05.2024р., вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження № 51- 1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24) та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року клопотання Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про закриття провадження у справі задоволено частково.

Закрито провадження у справі № 440/7382/24 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відділення поліції №1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у заяві ОСОБА_1 від 25.05.2024р. поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-17315892 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11- кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24) та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016,

та зобов`язання відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження № 51- 1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24) та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини по справі Fysun v. Ukraine, (Application Number 34046/20) та з урахуванням ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016 та з урахуванням позиції викладеної в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024р. справа № 440/5156/24. Прийняти рішення з урахуванням наданої позивачем практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції про права осіб з інвалідністю, Декларації про права інвалідів, наданої практики Європейського суду з прав людини та захистити мої порушені права на Національному рівні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не враховано обставини звернення до відповідача через Урядовий контактний центр та приписи чинного законодавства, що регулюють порядок та алгоритм дій про зверненні громадян України до державних органів, що суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини та є прямим порушенням ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відсутність будь-якого ефективного захисту в національному праві.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.05.2024р. через Урядовий контактний центр позивач направила Заяву реєстраційний номер ФИ-17315892 начальникові Відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області у якому зазначила таке:

«Керуючись ст. 40 Конституції України направляю Вам листа та повідомляю, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 скасовано постанову про закриття КП № 0001086 від 03.05.2019. Судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження не є належним чином обґрунтованою, а містить лише міркування дізнавача. Так, допит особи, на яку вказувала потерпіла проведено поверхнево, отримані пояснення є суперечливими, належна оцінка яких не надана. В постанові про закриття дізнавач вийшла за межі досудового розслідування, зазначаючи, зокрема, про порушення потерпілою ОСОБА_1 ПДР України та встановлюючи необережну форму вини в діях особи виходячи з його пояснень. Згідно позиції ЄСПЛ - Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків «Лелас проти Хорватії» п. 74. У зв`язку викладеним, Позивач вимагала ініціювати проведення службової перевірки по факту незаконного закриття КП № 0001086 від 03.05.2019 (з наданням мені копій матеріалів перевірок) з притягненням дізнавача до відповідальності та окремо притягнути до відповідальності його керівника за відсутність відомчого контролю, адже порушення моїх прав, мають системний характер, що підтверджено доказами у додатках. Окремо під час службової перевірки, позивач вимагала врахувати факт, незаконних дій дізнавача, яка в постанові про закриття дізнавач вийшла за межі досудового розслідування, що свідчить про перевищення наданих повноважень та здійснення умисного укриття злочину. Тобто повна незаконність дій дізнавача, підтверджена ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 та доказами у додатках. Позивач наголошувала, що системність незаконних дій та повної бездіяльності Оновленої та Реформованої поліції, підтверджена доказами у додатках, що свідчить про підрив Державного авторитету поліціє та умисне укриття злочину Поліцією, що свідчить про тотальну Корупцію в Правоохоронній системі про що позивачем повідомлялось неодноразово. Відповідь позивач вимагала надати змістовну по кожному факту окремо, лише на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 адже допущено порушення ст. 3, ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Копію Заяви позивач окремо вимагала направити до Генеральної прокуратури України»

Листом ГУНП в Полтавській області від 04.06.2024 за вих. № 3627/115/102/01-2024 повідомлено заявника наступне: «за результатами проведеної перевірки було встановлено, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні проводиться планово, планомірно, своєчасно. Враховуючи складність обставин вчинення даного кримінального правопорушення, порушень норм ст. 28 КПК України щодо забезпечення належного проведення досудового розслідування у розумні строки, не виявлено. В ході проведеної перевірки, факти, викладені у заяві позивача, не підтвердилися. Зі дізнавачем СД Абраменею Є.І. була проведена бесіда профілактичного характеру щодо проведення всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи. Рішення про направлення до суду з обвинувальним актом кримінального провадження №0001086 від 03.05.2019 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України не приймалось. Вказаною відповіддю Позивачу також роз`яснено право оскарження зазначеного рішення в порядку ст.17 Закону України «Про звернення громадян».

Вважаючи, що ГУНП в Полтавській області було неналежно розглянуто звернення позивача, а незаконна та протиправна відповідь Відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 04.06.2024 за вих. № 3627/115/102/01-2024 суперечить нормам чинного законодавства, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином та відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надано відповідь на звернення позивача від 25.05.2024р. реєстраційний номер ФИ-17315892, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний, а незгода позивача з доводами відповідача про непритягнення винних осіб до відповідальності не є доказом неналежного розгляду звернення позивача від 25.05.2024.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення врегульовано Законом України від 02.10.1996 за № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі за текстом - Закон № 393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначеннями, наведеними у статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Водночас, частиною 3 ст.7 Закону №393/96-ВР визначено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №9901/5/17, від 04.07.2018 року у справі №800/580/17 та від 19.02.2020 року у справі №9901/268/19.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року №930 затверджено Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі по тексту Порядок №930).

Відповідно до п.п. 1 та 3 розділу І Порядку №930 цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.п. 1-3, 5, 6, 12 та 13 розділу IV Порядку №930 керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Пунктами 14, 17 розділу IV Порядку №930 встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Якщо викладена у зверненні інформація належить до компетенції поліції не повністю, розглядається лише та частина, що стосується компетенції Національної поліції України. У цьому випадку копія звернення у строк не пізніше п`яти днів з наступного дня після реєстрації спрямовується виконавцем за належністю, про що повідомляють заявника.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.05.2024 р. ОСОБА_1 через Урядовий контактний центр звернулася до начальника Відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області із заявою (№ ФИ-17315892), в якій зазначила, що керуючись ст. 40 Конституції України направлено листа та повідомлено, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 скасовано постанову про закриття КП № 0001086 від 03.05.2019. Судом встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження не є належним чином обґрунтованою, а містить лише міркування дізнавача. Так, допит особи, на яку вказувала потерпіла проведено поверхнево, отримані пояснення є суперечливими, належна оцінка яких не надана. В постанові про закриття дізнавач вийшла за межі досудового розслідування, зазначаючи, зокрема, про порушення потерпілою ОСОБА_1 ПДР України та встановлюючи необережну форму вини в діях особи виходячи з його пояснень. Згідно позиції ЄСПЛ - Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків «Лелас проти Хорватії» п. 74. У зв`язку викладеним, ОСОБА_1 вимагала ініціювати проведення службової перевірки по факту незаконного закриття КП № 0001086 від 03.05.2019 (з наданням їй копій матеріалів перевірок) з притягненням дізнавача до відповідальності та окремо притягнути до відповідальності його керівника за відсутність відомчого контролю, адже порушення її прав, мають системний характер, що підтверджено доказами у додатках. Окремо під час службової перевірки, Позивач вимагала врахувати факт, незаконних дій дізнавача, яка в постанові про закриття дізнавач вийшла за межі досудового розслідування, що свідчить про перевищення наданих повноважень та здійснення умисного укриття злочину. Тобто повна незаконність дій дізнавача, підтверджена ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 та доказами у додатках. Позивач наголошувала, що системність незаконних дій та повної бездіяльності оновленої та реформованої поліції, підтверджена доказами у додатках, що свідчить про підрив Державного авторитету поліції та умисне укриття злочину поліцією, що свідчить про тотальну корупцію в правоохоронній системі про що позивачем повідомлялось неодноразово. Відповідь позивач вимагала надати змістовну по кожному факту окремо, лише на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 адже допущено порушення ст. 3, ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Копію заяви позивач окремо вимагала направити до Генеральної прокуратури України.

04.06.2024 надано відповідь Листом ГУНП в Полтавській області за вих.№3627/115/102/01-2024, з якої вбачається, наступне: «керівництвом відділу поліції №1 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянуто Ваша заява по факту неналежного проведення досудового розслідування дізнавачем СД ВП №1 ОСОБА_2 по кримінальному провадженні №0001086 від 03.05.2019р. за ознаками ч.2 ст. 125 КК України. за результатами проведеної перевірки було встановлено, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні проводиться планово, планомірно, своєчасно. Враховуючи складність обставин вчинення даного кримінального правопорушення, порушень норм ст. 28 КПК України щодо забезпечення належного проведення досудового розслідування у розумні строки, не виявлено. В ході проведеної перевірки, факти, викладені у заяві позивача, не підтвердилися. Зі дізнавачем СД Абраменею Є.І. була проведена бесіда профілактичного характеру щодо проведення всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи. Рішення про направлення до суду з обвинувальним актом кримінального провадження №0001086 від 03.05.2019 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України не приймалось. Разом з тим роз`яснено право оскарження зазначеного рішення в порядку ст.17 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Відповідачем до суду першої інстанції разом з відзивом на позовну заяву надано матеріалів перевірки по зверненню ОСОБА_1 зареєстрованого до ЄО під №8055, №7992, яке розпочато 30.05.2024 та закінчено 05.06.2024.

За змісту довідки про результати розгляду звернення, зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за №8055, №7992, відповідач дійшов висновку, що зі змісту повідомлення гр. ОСОБА_1 і матеріалів службової перевірки, не підтверджено факт неналежного проведення досудового розслідування дізнавачем СД Абраменею С.. по кримінальному проводженні №0001086 від 03.05.2019р. за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України на підставі вказаного, начальником СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном ОСОБА_3 за погодженням Т.в.о. начальником ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майором поліції Ігорем Білером прийняте наступне: про розгляд звернення припинено, матеріали розгляду звернення списано до справи відділу поліції та про прийняте рішення повідомити заявника.

Крім того, в матеріалах справи міститься службова характеристика на старшого дізнавача СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.05.2024, пояснення від 03.06.2024, супровідний лист, рапорт.

Таким чином, наявними у матеріалах справи письмовими доказами підтверджується, що звернення ОСОБА_1 від 25.05.2024 було розглянуто Відділом поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та відповідачем проводилось перевірка відповідно до якої факт неналежного проведення досудового розслідування дізнавачем СД Абраменею Є.І. по кримінальному провадженні №0001086 від 03.05.2019 за ознаками ч. 2 ст. 125 КК України не підтверджено та зі дізнавачем була проведена бесіда профілактичного характеру щодо проведення всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, а тому заява ОСОБА_1 від 25.05.2024р. в повному обсязі була розглянута відповідачем та позивача належно було повідомлено про прийняте рішення, що викладено у листі ГУНП в Полтавській області від 04.06.2024 за вих.№3627/115/102/01-2024.

Відтак, враховуючи те, що звернення позивача від 25.05.2024р. № ФИ-17315892 розглянуте по суті та надано відповідь, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем під час розгляду звернення дотримано основних вимог Закону України «Про звернення громадян», надано у встановлений законом строк відповідь по суті звернення, отже, не порушено права позивача на звернення до органу державної влади.

Доводи позивача про неналежний розгляд звернення ОСОБА_1 від 25.05.2024р. є безпідставними, оскільки незгода позивача зі змістом відповіді не є підставою для визнання неналежним розгляд такого звернення.

Стосовно викладеного у зверненні позивача прохання окремо направити копію заяви до Генеральної прокуратури України для реагування, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з частини 3 статті 7 Закону №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Крім того, пунктом 36 розділу IV Порядку №930 встановлено, якщо у зверненні разом з питаннями, що належать до компетенції органу поліції, порушені питання, які підлягають вирішенню в інших органах державної влади, копія такого звернення протягом п`яти днів надсилається відповідному органу державної влади з одночасним повідомленням автора звернення.

Згідно зі змісту звернення ОСОБА_1 , встановлено, що вказана заява була адресована до начальника Відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо проведення службової перевірки по факту незаконного закриття КП № 0001086 від 03.05.2019 з притягненням дізнавача до відповідальності у зв`язку з вказаним вирішення питання, що викладені в заяві від 25.05.2024р. № ФИ-17315892 належить до Відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, відтак відсутні законні підстави для пересилання його за належністю відповідному органу чи посадовій особі, а сама по собі вимога заявника направити копію заяви до Генеральної прокуратури України не є підставою для обов`язкового її пересилання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, звернення позивача розглянуто у відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян", Порядку №930 та за результатами перегляду надано відповідь.

Крім того, посилання позивача на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024р. справа № 440/5156/24, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 по справі № 440/7382/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич