Справа № 420/14893/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 жовтня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні ді

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/14893/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 08.08.2024 було задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі № 15144-13003/Ц-02/8-1500/24 від 14.05.2024, щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021, починаючи з 01.05.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021, починаючи з 01.05.2024, з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

10.09.2024 рішення суду набрало законної сили.

16.09.2024 Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи про:

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021, починаючи з 01.05.2024, з урахуванням раніше проведених виплат.

09.10.2024 суд ухвалив у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 від 30.09.2024 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії у порядку ст.383 КАС України відмовити та вказав, що рішення суду від 08.08.2024 відповідачем виконано, перерахунок пенсії на виконання рішення суду №420/14893/24 без обмеження максимальним розміром та проведено нарахування щомісячної доплати до пенсії з 01.05.2024 у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021, як й вчинено розрахунок сум на виплату перерахованої пенсії.

24.10.2024 до суду надійшла заява (вхід.№56776/24) позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

1. Встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі № 420/14893/24:

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі № 420/14893/24 у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду;

3. У разі невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі № 420/14893/24 або ненадання звіту про його виконання накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину на користь ОСОБА_1 .

Подана заява обґрунтована тим, що згідно перерахунку пенсії позивача від 25.09.2024 року (станом на 01.05.2024) позивачу нарахована щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 в розмірі 2000,00 грн. Проте, зазначена доплата не виплачується Головним управлінням. Зазначає, що згідно із перерахунком пенсії з 01.03.2024 підсумок пенсії з надбавками становить 28001,25грн. Підсумок пенсії позивача станом на 01.05.2024 з надбавками становить 30001,25грн, але до виплати нарахована сума менше на 2000,00грн. Таким чином, на думку позивача, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі №420/14893/24, відповідачем не виконується.

При вирішенні заяви про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006р., пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005р., та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009р.).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

З аналізу частин першої та другої статті 382 КАС України убачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Втім, хоч зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, але вони застосовуються залежно від наявності об`єктивних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Більше того, встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення за наслідком звернення позивача з відповідним клопотанням направлене на усунення вже існуючого порушення прав цього позивача стосовно належного виконання судового рішення.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, зазначені процесуальні дії, як вище вже зазначалось, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд акцентує увагу на тому, що матеріали адміністративної справи № 420/14893/24 не містять відомості про існуюче виконавче провадження.

Крім цього, суд зазначає, що два виконавчих листа по справі 420/14893/24 отрмиані особисто позивачем 16.09.2024.

Крім зазначеного, по даній справі №420/14893/24, позивачем у заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень зазначено, що відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/14893/24, проведено 25.09.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснено нарахування щомісячної доплати до пенсії з 01.05.2024 у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021, та перерахунок пенсії з 01.04.2019, 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, 3 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2024 становитиме 28001,25 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.09.2024 з урахуванням фактично виплачених сум склала 281422,60 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Тобто, пенсійний орган зазначив про виконання ним рішення суду №420/14893/24 та здійснення перерахунку без обмеження максимальним розміром та проведено нарахування щомісячної доплати до пенсії з 01.05.2024 у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021.

До своєї заяви від 30.09.2024 позивач додав копію перерахунків пенсії по пенсійній справі проведені відповідачем на виконання рішення суду №420/14893/24, а також копію розрахунку на доплату виплату утриманої пенсії за пенсійною справою позивача за період з 04.2019 по 09.2024 на загальну суму 281422,60 грн.

Враховуючи зазначене, рішення суду від 08.08.2024 відповідачем виконано, перерахунок пенсії на виконання рішення суду №420/14893/24 без обмеження максимальним розміром та проведено нарахування щомісячної доплати до пенсії з 01.05.2024 у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови Кабінету Міністрів України №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021, як й вчинено розрахунок сум на виплату перерахованої пенсії.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161. Scries А заява № 25). який застосовується при оцінні доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Відтак, ураховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 241, 248, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 (вхід.№56776/24 від 24.10.2024) про встановлення судового контролю з виконання рішення суду по справі №420/14893/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА