Справа № 500/5361/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5361/24

31 жовтня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Приватного підприємства "Колиба 16" про арешт коштів та інших цінностей, що знаходяться в банку, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до Приватного підприємства «Колиба 16» про арешт коштів та інших цінностей, що знаходяться в банку у розмірі податкового боргу в сумі 5636,71грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №500/708/19 стягнуто з Приватного підприємства «Колиба 16» податковий борг в розмірі 6800,00грн. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу в повному обсязі, а в боржника не виявлено майна для погашення податкового боргу, то позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку та належать відповідачу в розмірі податкового боргу на суму 5636,71грн.

Ухвалою суду від 05.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено на адресу відповідача, внесену до ЄДРПОУ. Однак, поштове відправлення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим адреса, зазначена на конверті повністю відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з відомостями уповноваженого суб`єкта владних повноважень, а отже вказана копія ухвали суду не були вручені відповідачу з незалежних від суду причин.

Відповідно до частини першої статті 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

На виконання вимог статті 130 КАС України повідомлення про відкриття провадження у справі №500/5361/24 розміщене 26.09.2024 на офіційному веб-сайті судової влади України та офіційному веб-сайті Тернопільського окружного адміністративного суду.

За наведених обставин суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд цієї адміністративної справи.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас, до повноважень адміністративних судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб, або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням встановленого строку зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №820/5676/17.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження процесуального строку на його подання - до суду не звертався.

Інших заяв, в тому числі по суті спору, учасниками справи на адресу суду не подано.

За приписами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до положень статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідач Приватне підприємство «Колиба 16» (далі ПП «Колиба 16») зареєстроване як юридична особа та знаходиться на обліку в Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 8-10).

З матеріалів справи слідує, що у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 5636,71грн (штрафні санкції, що застосовуються до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового», яка відображена в інтегрованій картці відповідача за вказаним платежем (арк. справи 37).

У зв`язку з несплатою податкового боргу згідно зі статтею 59 Податкового кодексу України відповідачу виставлялась та була надіслана податкова вимога форми «Ю» №14781-17 від 24.04.2018, доказів оскарження якої судом не здобуто, а відповідачем не представлено (арк. справи 13).

Повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб суми податкового боргу здійснено не було. Як наслідок, Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №500/708/19, яке набрало законної сили 06.06.2019, стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 6800,00 (шість тисяч вісімсот гривень) по платежу: адміністративні штрафи та інші санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках обслуговуючих відповідача та за рахунок готівки, що належить відповідачу (арк. справи 16-17).

Судом встановлено, що контролюючим органом здійснювалися заходи щодо стягнення податкового боргу на підставі вказаного судового рішення та виставлено платіжні інструкції, а саме: від 08.04.2024 №53435-13 (арк. справи 29), від 23.05.2024 №55217-13 (арк. справи 29), від 03.06.2024 №55591-13 (арк. справи 30). Вказані платіжні інструкції повернуто банком без виконання у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках платника.

На підставі рішення "Про опис майна у податкову заставу" Головного управління ДПС у Тернопільській області №103121/6/19-00-13-14 від 12.06.2024 (арк. справи 14), податковим керуючим Головного управління ДПС у Тернопільській області складено Акт опису майна ПП «Колиба 16» від 12.08.2024 за №115 згідно якого встановлено відсутність майна, що може бути описано в податкову заставу (арк. справи 25).

Відповідні відомості про обтяження (податкова застава), внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (арк. справи 28).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.11.2023 відомості щодо зареєстрованого за відповідачем на праві власності майна відсутні (арк. справи 18).

Наведені вище обставини та докази підтверджують відсутність у платника податків ПП «Колиба 16» майна, яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом.

Стаття 87 Податкового кодексу України визначає джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (пункт 87.1 статті 87 Податкового кодексу України).

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 Податкового кодексу України).

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу

Наведена норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Отже, відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу, як підстава для накладення арешту на кошти платника податку у банку, має бути підтверджена під час судового розгляду.

При цьому така відсутність відповідного майна має бути саме на момент, коли у контролюючого органу виникає право на стягнення податкового боргу, ефективність реалізації якого забезпечується спеціальними заходами, зокрема адміністративним арештом коштів.

В свою чергу, оскільки відповідно до пункту 95.2 Податкового кодексу України право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.

Таким чином, контролюючі органи в силу підпункту пункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України наділені повноваженнями на звернення до суду з позовами про накладення арешту на кошти платника податку в разі відсутності в такого платника достатнього для погашення податкового боргу майна. Водночас така недостатність повинна бути встановлена станом не раніше дня виникнення у податкового органу права на стягнення податкового боргу, тобто не раніше ніж через 30 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги.

У даній справі належними і достатніми доказами, які наведені вище, підтверджено вжиття Головним управлінням ДПС у Тернопільській області заходів, передбачених Податкового кодексу України, для стягнення податкового боргу з платника податків, а саме: направлення податкової вимоги, звернення до суду після закінчення 30 календарних днів з моменту надіслання податкової вимоги з вимогами про стягнення податкового боргу з рахунків у банках платника податків, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки, після ухвалення судового рішення - виставлення інкасових доручень, вчинення дій щодо виявлення нерухомого та рухомого майна платника податків.

З досліджених у цій справі доказів вбачається відсутність майна у відповідача, яке можливо було б реалізувати з метою погашення податкового боргу. В свою чергу, позивачем вжито передбачених податковим законодавством необхідних заходів щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Відсутність майна у відповідача для погашення суми податкового боргу унеможливлює виконання покладених на контролюючий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань стосовно погашення податкового боргу.

Отже, оскільки судом встановлено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 5636,71грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позов, доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, а також встановлено відсутність майна у ПП «Колиба 16» для погашення цього податкового боргу, то наявні підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, відповідача.

При цьому суд зазначає, що арешт коштів накладається у межах суми податкового боргу, право на стягнення якої наявне в контролюючого органу на момент прийняття цього судового рішення, а саме: 5636,71грн, оскільки арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання зобов`язань платника податків щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» №2121-ІІІ від 07.12.2000 арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги - обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до Приватного підприємства "Колиба 16" про арешт коштів та інших цінностей, що знаходяться в банку, - задовольнити у повному обсязі.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку та належать Приватному підприємству "Колиба 16" (), у розмірі податкового боргу на суму 5636 (п`ять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 71 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46003, );

відповідач: - Приватне підприємство "Колиба 16" (місцезнаходження: вул. Гайова, 30, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46008, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.