Справа № 173/1194/24
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1194/24
Провадження №2-а/173/6/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

при секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.05.2024 року.

16.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

18.06.2024 року проведений перерозподіл справи іншому складові суду. Справа призначена до розгляду на 21.10.2024 року.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ББА № 307681 від 05.04.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 05.04.2024 року інспектором СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, майором поліції ОСОБА_2 , його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та винесена постанова серії ББА № 307681 від 05.04.2024 року.

Так, 05.04.2024 року він рухався по автодорозі Н8 автомобілем ГАЗ 3309 державний номер НОМЕР_1 в с. Українка і зупинився на обочині для перевірки тиску в колесах та згідно ПДР включив аварійну сигналізацію. Приблизно через 1 хвилину позаду його автомобіля зупинився патрульний автомобіль державний номер 3154, з якого вийшов поліцейський ОСОБА_2 , і не назвавшись і не назвавши причину сказав, що він порушив ПДР, а саме не накрив пісок у кузові тентом. Патрульний автомобіль зупинився з порушенням ПДР та не розібравшись у ситуації поліцейські почали прискіпливо оглядати його авто, щоб знайти якусь технічну несправність і помститись на його зауваження. В зв`язку з чим була складена оскаржувана постанова. Постанова складена у його відсутності з порушенням його права на правову допомогу.

Тому вважає дану постанову такою, що підлягає скасуванню, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовну заяву не відкликав.

Відповідачем наданий відзив на позовну заву, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, виходячи з відсутності підстав на її скасування. Оскільки постанова винесена законно та обґрунтована, так як водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ГАЗ 3309 р/н НОМЕР_1 , на якому перевозив сипучий груз, а саме пісок, який був не накритий тентом, а при зупинці автомобіля відмовився, на законну вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.22.3 п.п. 2.1 а,б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Розгляд справи просив проводити у відсутність представника відповідача.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2024 року серії ББА № 307681 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що підтверджується копією постанови.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 05.04.2024 року о 16-10 годині , на а/д Н-8 с. Українка Кам`янського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Газ 3309 днз НОМЕР_1 , на якому перевозив сипучий груз, а саме пісок, який не був накритий тентом, а при зупинці автомобіля на вимогу працівника поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.22.3 п.п. 2.1 а,б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425.00 грн..

Відповідно до п. 22.3 Правил дорожнього руху - Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним; не обмежує водієві оглядовості; не закриває зовнішніх світових приладів, свідопередачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою; не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїздну частину і навколишнє середовище.

Відповідно до п.п. 2.1 а, б ПДР країни передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП - Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Санкцією даною правової норми передбачене покарання, яке застосовується до винної особи у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що транспортним засобом, яким керував позивач, перевозився сипучий вантаж, пісок, та не був накритий тентом, тобто інспектором СРПП ВП № 1 на цілком законних підставах були задані позивачеві питання з цього приводу. Крім того з наданого відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу відмовився надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вимогу працівника поліції.

Таким чином дослідженими в судовому засіданні доказами знайшов своє підтвердження факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнений до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, санкцією якої передбачене покарання у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян . Таким чином до позивача було застосоване покарання, передбачене даною правовою нормою.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України - Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає увагу на те, що незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції та пред`явити посвідчення водія та документи про реєстрацію транспортногозасобу.

А доводи викладені в адміністративному позові не є переконливими та не підтверджені жодним доказом.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 05.04.2024 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчиненого позивачем ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Правопорушення, за вчинення якого позивач притягується до адміністративної відповідальності дійсно мало місце, а адміністративне стягнення було накладено правомірно, що підтверджується наданими суду доказами.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доводи позивача, що йому не було надано можливість ознайомитись з матеріалами справи, надати свої заперечення, суд також вважає безпідставними, оскільки з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивачеві роз`яснялись його права, демонструвались нормативні акти, вислуховувались його заперечення та претензії до працівників поліції, надана можливість написати скаргу на їх дії. Тобто позивач скористався всіма наданими йому правами під час розгляду питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Всі інші доводи, викладені в адміністративному позові не є суттєвими і не містять підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 307681 від 05.04.2024 року , якою на позивача накладено штраф у розмірі 425.00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покладаються на позивача.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області, вул. Троїцька. 20-а м. Дніпро, 49101, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення серії ББА № 307681 від 05.04.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425.00 грн.- відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 21.10.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 31.10.2024 року

Дата набрання законної сили: 01.11.2024 року