Справа № 580/2893/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у встановленні строку для подання звіту

30 жовтня 2024 року справа № 580/2893/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду із заявою звернувся представник ОСОБА_1 , в якій просить:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2023;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у визначені судом строки.

Заява мотивована тим, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі № 580/2893/23, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023, відповідачем було підготовлено та надано до ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення Позивача, де зазначено наступні складові грошового забезпечення за посадою заступника начальника начальника відділу ГУ ВВ МВС на 01.01.2023: посадовий оклад 13740,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням 2250,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) 2648,25 грн; надбавка за особливості проходження служби (0 %) 0 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) 2061,00 грн; надбавка за класну кваліфікацію або кваліфікаційну категорію (5 %) 687,00 грн; премія (0 %) 0 грн; усього 26733,00 грн.

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив: надати інформацію про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення станом 01.01.2023 за посадою відповідною (аналогічною) ОСОБА_1 ; надати інформацію про те, чому у довідці про розмір грошового забезпечення станом 01.01.2023 зазначено відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби 0 % та розмір премії 0 %. При цьому варто зауважити, що у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої саме відповідачем, за посадою заступника начальника управління штабу начальника відділу ГУ ВВ МВС України розміри надбавка за особливості проходження служби складав 75 %, і премії 75 %.

Листом МВС України від 27.08.2024 № 1707/512024 проінформовано, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 у справі № 580/2893/23 виконано МВС належним чином та в повному обсязі. Тому Відповідач не вбачає підстав для внесення змін у довідку.

Представник позивача вважає, що відповідач помилково обчислив додаткові види грошового забезпечення, які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.

Зважаючи на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено обов`язковість розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання позивача у письмовому провадженні.

Під час вирішення поданої заяви по суті суд зазначає таке.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена статті 129 Конституції України та частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до частини 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Завершальною стадію судового провадження являється виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Рішенням від 26.04.2023 у справі № 580/2893/23, яке набрало законної сили 26.10.2023, Черкаський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково, зокрема:

- визнав протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо ненадання ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку пенсії;

- зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України видати ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку пенсії.

Суд врахував, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 згаданої норми КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства можна зробити висновок, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України Про виконавче провадження).

За положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З аналізу зазначених норм законодавства суд доходить висновку, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Тобто, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд встановив, що доказів вчинення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України Про виконавче провадження представник позивача до заяви не додав, а тому об`єктивні підстави, які підтверджені належними та допустимими доказами, задля застосування судом права встановити судовий контроль відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 382, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 580/2893/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 30.10.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК