Справа № 400/5421/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 р. № 400/5421/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. за правилами спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаРадсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, вул. Миру, 5,с-ще Радісний Сад,Миколаївська область, Миколаївський район,57160,

провизнання протиправною та скасування рішення від 10.12.2021 №26, постанови від 02.05.2023 №67886618, зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.06.2024 року) про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 10.12.2021 р. № 26 "Про відмову у наданні дозволу громадянину України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства";

- зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що бажає отримати у власність земельну ділянку, всі необхідні документу відповідачу подавав, однак отримав рішення сесії ради про відмову у видачі дозволу. Оскаржуване рішення вважає необґрунтованим.

Ухвалою від 02.07.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача відзив на позов не надходив.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року позов ОСОБА_1 до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 27.04.2021 р. № 39 "Про надання дозволу громадянину України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства". Зобов`язано Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22.02.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності з кадастровим номером :01:000:1707 у межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (з межах населених пунктів) та прийняти вмотивоване рішення про надання такого дозволу чи відмову в його наданні.

10.12.2021 року відповідач на виконання вказаного вище рішення повторно розглянув заяву позивача та Рішенням №26 відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,00 га із масиву какдастровий номер :01:000:1707, в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, а саме ч. 7 ст. 118 ЗК України, земельна ділянка, що передбачається до відведення, перебуває в оренді ПСП Козирське, отже відповідно до вимог ч. 6 ст. 118 ЗК України до клопотання необхідно додати погодження землекористувача.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд зазначає, що в силу приписів ст. 118 ЗК України відповідач був зобов`язаний розглянути зазначене клопотання та, зокрема, надати мотивовану відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому чинним законодавством не передбачено права суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Отже, за результатом розгляду клопотання фізичної особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.08.2019 у справі № 140/1992/18.

При цьому суд зазначає, що перевірка відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів та нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, належить до повноважень відповідача, у зв`язку з чим відповідач може прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування або у власність або про відмову у наданні такого дозволу, якщо на підставі такої перевірки буде виявлено невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та/або іншим нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з позиції відповідача, суд зауважує, що останнім не надано документів, які б підтверджували, що була проведена така перевірка, відповідно до результатів якої встановлено невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та/або іншим нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно, суд констатує, що до справи відповідачем, на дотримання положень ч. 7 ст. 118 ЗК України, не надано доказів прийняття спірної відмови саме з підстав, визначених вказаною нормою чинного земельного законодавства.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у наданні дозволу про розробку проекту землеустрою, діяв з порушенням матеріально-правових засад діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у ч. 2 ст. 2 КАС України, з огляду на що п.5 спірного рішення підлягає визнанню протиправними.

Позовна вимога в частині зобов`язання відповідача задовольнити заяву позивача шляхом надання відповідного дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки заявнику не може бути задоволена судом, оскільки належить до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Дискреційні повноваження повноваження, які залишають адміністративному органу певний ступінь свободи щодо прийняття рішення, дозволяючи йому обирати з-поміж кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає більш відповідним (Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді)

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість втручання в дискреційні повноваження відповідача, а отже, не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Миру, 5, с. Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 10.12.2021 р. № 26 "Про відмову у наданні дозволу громадянину України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства".

3. Зобов`язати Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області (вул. Миру, 5, с. Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності з кадастровим номером :01:000:1707 в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з урахуванням висновків викладених у рішенні по даній справі.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.є

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар