Справа № 480/8549/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
30 жовтня 2024 року Справа № 480/8549/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 26.09.2024 (згідно штампу на поштовому конверті) через представника звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
Ухвалою від 02.10.2024 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку позивачеві для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 та по 20.05.2023 включно, на виконання вимог якої позивач у строк, встановлений ухвалою суду від 02.10.2024, надіслав до суду клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.
У зв`язку з наведеним позивачем у поданому клопотанні обґрунтуванням пропуску строку звернення з позовом до суду, наявністю доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, суд ухвалою від 18.10.2024 визнав поважною причину пропуску строку для звернення з цим позовом до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 20.05.2023 включно і поновив позивачу цей строк, а також прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі (а.с.76-77).
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому крім заперечень проти позовної заяви, заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення з цим позовом до суду. Вказав в обґрунтування заявленого клопотання, що позивач виключений зі списків особового складу частини 21.02.2024, втім з позовом до суду звернувся лише через шість місяців коли дізнався про порушення свого права, а отже позивач пропустив строк звернення.
Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, суд вказує наступне.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Також, відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Тобто суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
Так, відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Враховуючи, що спірний період у цій справі розпочався ще до обмеження строку звернення про стягнення належної працівнику заробітної плати трьома місяцями, тому позивачем не пропущений строк звернення до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 01.01.2016 по 18.07.2022 включно.
Поряд з цим, що стосується періоду з 19.07.2022 по 20.05.2023, суд наголошує, що у зв`язку з наявністю доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення з позовом до суду, наданих, зокрема, позивачем у порядку усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 02.10.2024 про залишення позовної заяви без руху, суд своєю ухвалою від 18.10.2024 визнав поважною причину пропуску строку для звернення з цим позовом до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 20.05.2023 включно і поновив позивачу цей строк, а також прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі (а.с.76-77).
Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 та з 22.12.2022 по 06.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2024 №2748 (а.с.61).
31 березня 2022 року ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської федерації на території Донецької області та отримав травму МВТ. Забій головного мозку II ст. Вогнищевий забій лівої тім`яної частки. Забійна рана лівої тім`яної ділянки. Наскрізне вогнепальне поранення лівого ліктьового суглобу. Вогнепальне поранення кісток тазу із задовільним стоянням уламків. Пошкодження заочеревини, передньої стінки сечового міхура. Заочеревна гематома великих розмірів.
06 лютого 2023 року ОСОБА_1 також приймав безпосередню участь у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської федерації на території Донецької області та отримав травму Мінно-вибухова травма. Вогнепальне сліпе осколкове поранення правої потиличної частки з вхідним отвором у правій потиличній ділянці. Забій головного мозку III ст. Вогнищевий забій правої потиличної частки з множинними кістковими уламками. Багатоуламковий перелом потиличної кістки справа.
Отримані позивачем 31 березня 2022 року та 06 лютого 2023 року травми, поранення визнані такими, що отримані ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, а саме під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області.
Вказане підтверджується довідками Військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2023 №6107 та від 24.09.2023 №6108 (а.с.56-57).
Після отримання позивачем 31 березня 2022 року поранення та етапів медичної евакуації, ОСОБА_1 лікувався в КНП ВОКЛ ім.М.Пирогова, згідно рішення ВЛК від 28.07.22 №281 по требував продовження лікування у КНП «ВОКЛ ім.М.І.Пирогова на 30 календарних днів. Пі сля лікування надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про хворобу від 31.01.2024 №1048 гарнізонної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 (а.с.62-63).
Так, згідно вказаного свідоцтва про хворобу від 31.01.2024 №1048 гарнізонної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.62-63).
Крім того, судом встановлено, що у подальшому позивач внаслідок отриманих травм та поранень під час проходження військової служби та захисту Батьківщини, неодноразово звертався за медичною допомогою, проходженням консультацій, зокрема за такими діагнозами:
- квітень-травень 2024 року - за результатами обстеження встановлено діагнози, зокрема ознаки фокального епілептогенезу в лобно-полюсних відведеннях обох півкуль. Стороні тіла (металеві уламки) м`яких тканин потиличної та скроневої ділянках справа та зліва (а.с.64-73),
- серпень 2024 року - обстеження за діагнозами - стан після судомного нападу, наслідки перенесеної МВТ, посттрепанаційний дефект і неконсолідований перелом правих відділів потиличної кістки (а.с.74).
При цьому, суд звертає увагу, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13.01.2000 та у рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Зазначене визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" визначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги викладене та те, що позивачем не пропущений строк звернення до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 01.01.2016 по 18.07.2022 включно, а в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 20.05.2023 включно визнано поважною причину пропуску строку звернення та поновлено такий строк, то суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 480/8549/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко