Справа № 380/8386/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Львівсправа № 380/8386/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (Відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 (Третя особа-1), ОСОБА_3 (Третя особа-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відрахування аліментів за виконавчим листом № 216/3869/19, виданим 07.07.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття з додаткової винагороди ОСОБА_1 , яка передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, та виплачується на період воєнного стану;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відрахування аліментів за виконавчим листом № 211/5447/21, виданим 02.02.2022 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття з додаткової винагороди ОСОБА_1 , яка передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, та виплачується на період воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснювати відрахування аліментів за виконавчим листом № 216/3869/19, виданим 07.07.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття з ОСОБА_1 без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, та виплачується або виплачуватиметься у період дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснювати відрахування аліментів за виконавчим листом № 211/5447/21, виданим 02.02.2022 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття з ОСОБА_1 без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, та виплачується або виплачуватиметься у період дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок стягнутих та перерахованих на рахунок державної виконавчої служби аліментів за виконавчим листом № 216/3869/19, виданим 07.07.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття з ОСОБА_1 без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, та виплачується або виплачуватиметься у період дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок стягнутих та перерахованих на рахунок державної виконавчої служби аліментів за виконавчим листом № 211/5447/21, виданим 02.02.2022 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею повноліття з ОСОБА_1 без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, та виплачується або виплачуватиметься у період дії воєнного стану.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що за рішеннями судів з нього стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ). Позивач уважає, що військова частина протиправно утримує аліменти з належної йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (далі також Постанова № 168), оскільки така винагорода виплачується на період дії воєнного стану, належить до одноразових видів грошового забезпечення і не включається переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, не має постійного характеру, а тому не підлягає включенню до грошового забезпечення, з якого утримуються аліменти.

Уважаючи зазначену поведінку відповідача протиправною та такою, що порушує права позивача, позивач за захистом своїх порушених прав звернувся з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що щомісячно з позивача здійснюється стягнення аліментів на утримання дітей у розмірах, які встановлені у рішеннях судів. Зауважує, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода, визначена Постановою № 168, є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру. Аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1264 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168. Постанова Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в статті 81 Сімейного кодексу України, також передбачає, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом. Крім того, 16 листопада 2022 року до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1263, яка набула чинності 16 листопада 2022 року, а саме доповнено фразою після слів «З усіх видів грошового забезпечення» словами «інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується за період воєнного стану». Отже, починаючи з 16 листопада 2022 року, додаткова винагорода на період дії воєнного стану була включена до видів грошового забезпечення, з яких може проводитися утримання аліментів.

У зв`язку з наведеним відповідач уважає, що в поведінці військової частини НОМЕР_1 відсутні протиправні дії щодо утримання аліментів з додаткової винагороди, яка передбачена Постановою № 168, а тому в задоволенні заявленого позову просить відмовити повністю.

Третя особа-1 пояснень щодо позову або відзиву на позовну заяву не подала.

Третя особа-2 подала відзив на позовну заяву, в якому, покликаючись на висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 209/3260/13-ц, просить суд відмовити у задоволенні заявленого позову.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 23 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 31 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року клопотання представника відповідача від 19 червня 2024 року про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву у справі задоволено та поновлено такий строк.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою цієї військової частини від 10 лютого 2024 року № 733.

10 грудня 2020 року державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 63888270 з виконання виконавчого листа № 216/3869/19, виданого 07 липня 2020 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення щомісячно з ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 частини від доходу щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та гарантовано не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

У рамках вказаного виконавчого провадження державний виконавець виніс постанову від 28 грудня 2023 року про стягнення звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 .

Також 26 травня 2022 року державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 69112610 з виконання виконавчого листа № 211/5447/21, виданого 02 лютого 2022 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення нею повноліття, щомісячно, на користь матері ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 27 серпня 2021 року.

У рамках вказаного виконавчого провадження державний виконавець виніс постанову від 22 листопада 2023 року про стягнення звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до звітів військової частини НОМЕР_1 про здійснені відрахування та виплати за період з січня 2024 року по березень 2024 року з доходів позивача, у тому числі й додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, утримано суми аліментів.

Позивач, уважаючи протиправною поведінку відповідача щодо утримання аліментів з додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності поведінки відповідача щодо утримання аліментів з належної позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).

Відповідно до статті 12 Закону № 2011 військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У статті 2 Закону № 2011 акцентовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

За приписами статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 2011 фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Згідно зі статтею 19 Закону № 2011 неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Суд відзначає, що спірні у цій справі правовідносини виникли в період дії правового режиму воєнного стану щодо утримання сум аліментів з додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», редакція якої неодноразово змінювалася.

Пунктом першим цієї постанови у первинній редакції було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка набрала чинності 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168 пунктами 1-1 та 1-2 (які у частині виплати додаткової винагороди застосовуються з 01 червня 2023 року) такого змісту:

« 1-1. Установити, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил […] (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

[…]

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

[…]

1-2. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

[…]».

Механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260).

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок № 260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01 лютого 2023 року.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає:

Грошове забезпечення включає:

щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

підвищення посадового окладу;

надбавки;

доплати;

винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

допомоги.

Отже, додаткова винагорода на період дії воєнного стану входить до складу одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі Перелік № 146).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1263, яка набула чинності 16 листопада 2022 року, внесено зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, доповнивши його після слів «з усіх видів грошового забезпечення» словами «, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану».

Отже, згідно з пунктом 8 Переліку № 146, у редакції, яка вже діяла на час спірних правовідносин, встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

З наведеного слідує, що законодавством чітко визначено, що утримання аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України провадиться з додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану.

Тому відповідач, здійснивши у спірних правовідносинах утримання аліментів з усіх видів грошового забезпечення позивача, у тому числі, з додаткової винагороди, яка виплачується йому на період воєнного стану, діяв з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом.

Адже додаткові виплати, які нараховуються та виплачуються позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, вони мають постійний характер та належать до видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Позиція суду з розглядуваного питання повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28 лютого 2024 року у справі № 209/3260/13-ц, та на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення цієї справи.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що поведінка відповідача щодо утримання аліментів з належної позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, яка виплачується на період воєнного стану, є правомірною, а тому підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Водночас згідно із частинами першою-другою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд відзначає, що у цій справі, яка пов`язана з виконанням військового обов`язку, позивач як військовослужбовець звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Втім за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією ID: 6292-0781-9184-8588 від 11 квітня 2024 року.

Отже, позивач помилково сплатив судовий збір у справі, в якій він відповідно до вимог пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

За цих обставин суд зазначає, що помилково сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн може бути повернутий йому за його клопотанням, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна