Справа № 580/6020/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6020/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 166 від 06.06.2024 в частині виплати одноразової грошової допомоги змінити, відповідно до пункту 2 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460, - «Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації…за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 компенсацію в розмірі 30 000 грн, за порушення прав, позбавлення позивача та його родини можливості гідного існування та достатку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №166 від 06.06.2024 року в частині виплати одноразової грошової допомоги є необґрунтованим та таким, що порушує права позивача, оскільки ОСОБА_1 має загальну вислугу у Збройних Силах України 15 років 3 місяці 15 днів та при звільненні в попередній раз допомоги при звільненні не отримував, у зв`язку з чим наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 166 від 06.06.2024 в частині виплати одноразової грошової допомоги має бути змінений. Позивач вказав, що за станом здоров`я повинен постійно спостерігатись в сімейного лікаря, проходити огляди в гастроентеролога, дотримуватись режиму дієти та проходити санаторне лікування, а відсутність такого викликає страждання, тому в цьому випадку ненадання відповідачем належних коштів на гідне лікування завдало позивачу моральних і матеріальних збитків в розмірі 30 000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зокрема, апелянт вказує, що відзив та докази, якими відповідач обґрунтовує свої доводи не надсилалися йому, а про їх існування останній дізнався із рішення суду першої інстанції.

Апелянт стверджує, що його особова справа в період служби в Збройних Силах України перебувала у відповідача, а тому останній мав усю необхідну інформацію про його попереднє звільнення та про відсутність рішень про виплату ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 та від 08.10.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Від представника військової частини НОМЕР_1 21.10.2024 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам чинного законодавства, є обґрунтованим, мотивованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Додатково зазначає, що апелянт отримував усі докази разом із відзивом, оскільки ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.12.2022 №279, який подано відповідачем разом із відзивом на позовну заяву. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, згідно витягу з наказу від 06.12.2022 № 279 ОСОБА_1 призваний із запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 року №758/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та зарахований у списки особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу від 06.06.2024 № 166 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення (з котлового забезпечення з сніданку 07.06.2024) і направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виплачено одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 4% за вісімнадцять повних місяців служби, але не менше 25 % грошового забезпечення.

Позивач вважає наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 166 від 06.06.2024 в частині розміру одноразової грошової допомоги протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні від 16.09.2024, колегія суддів враховує, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-XII cоціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, які звільняються з військової служби за станом здоров`я.

Згідно абзаців 23-24 підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їх призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, крім тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проаналізувавши вищезазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що вказані норми містять особливі умови виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації, а саме: особливий суб`єкт отримання допомоги - військовослужбовець, який призваний на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією; обмежений період виплати одноразової грошової допомоги - виплата здійснюється за період проходження військової служби за призовом у зв`язку із мобілізацією; при виплаті такої допомоги не враховується період попередньої військової служби у мирний час.

При цьому, ця правова норма (абзац 24 підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII) має бланкетну норму, яка відсилає до нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, яким врегульовано умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період

На виконання вказаної вище правової норми, постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 затверджено Порядок та умови виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (далі - Порядок № 460).

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку № 460 військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із записами, які містяться у військовому квитку серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 проходив військову службу у такі періоди: з 01.08.1992 до 23.06.1995; з 12.07.1997 до 22.05.2000; з 06.12.2022 до 06.06.2024.

Так, згідно витягу із наказу від 06.12.2022 року №279 вбачається, що позивач призваний із запасу під час мобілізації.

Відповідно до витягу із наказу від 06.06.2024 №166 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та виплачено одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 4% за вісімнадцять повних місяців служби, але не менше 25% грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач, який був призваний на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та під час дії воєнного стану звільнений з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), відповідно до абзацу 7 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №460 має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 4 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби за період з 06.12.2022 року по 06.06.2024 року, але не менш як 25 % місячного грошового забезпечення. При виплаті такої допомоги не враховується період попередньої військової служби позивача, яку він проходив у мирний час.

Отже, зважаючи на те, що позивач є військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації та звільнився, апеляційний суд констатує той факт, що відповідач правильно обчислив розмір встановленої одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, застосувавши спеціальну правову норму, яка регулює спірні правовідносини.

Доводи апелянта про те, що він не отримував відзив та докази, якими відповідач обґрунтовував свою позицію, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи із наступного.

Так, із підсистеми «Електронний суд» вбачається, що ОСОБА_1 є користувачем електронного кабінету. Позовну заяву позивачем подано за допомогою підсистеми «Електронний суд» 15.06.2024 року. Всі процесуальні документи у справі (ухвала про залишення позовної заяви без руху від 24.06.2024 року, ухвала про продовження процесуального строку від 02.07.2024 року, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 16.07.2024 року, рішення у справі від 16.09.2024 року) позивач отримує у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Так, відповідно до п.п.5.4.-1 пункту 5 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи затвердженого рішенням ВРП 17.08.2021 року №1845/0/15-21 електронний кабінет - персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу.

В системі «Електронний суд» міститься інформація про те, що військовою частиною НОМЕР_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» 01.08.2024 року подано відзив на позовну заяву, а з картки руху документа вбачається, що датою доставки зазначеного документа до електронного суду - 01.08.2024 о 14:07.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів зазначає, що у позивача була можливість із моменту надходження відзиву до суду 01.08.2024, до моменту прийняття судового рішення у справі 16.09.2024 ознайомитися із відзивом у підсистемі «Електронний суд», оскільки він є її користувачем.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що в тексті апеляційної скарги викладено лише фактичні обставини справи та посилання на норми Кодексу адміністративного судочинства України, однак не наведено жодних доводів щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при прийнятті рішення у справі, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів, які стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у відмові у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі №580/6020/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова