Справа № 380/16252/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 рокусправа № 380/16252/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області №14 від 10.04.2024 щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.04.2024;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів стажу: 05.09.1978 31.10.1979, 01.11.1979 18.11.1982, 15.02.1983 04.02.1998, 11.02.1998 25.06.2002, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1978, починаючи з 03.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.04.2024 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло Рішення про відмову у призначенні пенсії від 10.04.2024 № 914. Позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, не відповідає дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію ним конституційного права на призначення пенсії за віком. Позивач зазначає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, яка й надавалась відповідачу з метою призначення пенсії, та в якій зазначено всі необхідні відомості про періоди та характер роботи, у зв`язку із чим, вважає, що рішення відповідача від 10.04.2024 № 914 про відмову в призначенні пенсії належить скасувати як протиправне, а відповідача зобов`язати зарахувати періоди роботи та призначити пенсію. З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 30 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказав, що відповідно до ст. 26 Закону №1058 визначено що право на призначення пенсії за віком мають особи в 60 років за наявності страхового стажу в період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 28 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку. Розглянувши подані документи, до страхового стажу позивача зараховано всі періоди, крім періоду з 26.06.2002 - 20.11.2018, оскільки відсутні дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Отже, загальний стаж після умовного перерахунку становить 27 років 06 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком Тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області видано рішення № 14 від 10.04.2023 про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058. У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2024 по грудень 2024 включно від 21 до 31 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. Позивач, згідно поданих документів, має право на пенсійну виплату з 30.10.2024.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.04.2024 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав всі необхідні документи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності органом, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 10.04.2023 №14 відмовлено у призначенні пенсії, з огляду на наступне. У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2024 по грудень 2024 включно від 21 до 31 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. До страхового стажу зараховано всі періоди, крім періоду з 26.06.2002 - 20.11.2018, оскільки відсутні дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) та інших чинних нормативно - правових актів.

Статтею 1 Закону № 1058 передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, передбачених цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом 7 ч. 2 ст. 5 Закону № 1058 передбачено, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до абз. 1,6, 15 ч. 1 ст. 7 Закону № 1058 загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; відповідальності суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених обов`язків.

Положенням ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (з 2004 року), а за періоди до 2004 року впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 36 ч. 1 ст. 1 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено - Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 20 та п. 23 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 визначено що право на призначення пенсії за віком мають особи в 60 років за наявності страхового стажу в період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 28 років.

Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку.

Суд встановив, що до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди, крім періоду з 26.06.2002 - 20.11.2018, оскільки відсутні дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку (підтверджується формою PC-право наявною у матеріалах справи).

Щодо прохання представника позивача зобов`язати відповідача призначити пенсії з врахуванням періодів стажу: 05.09.1978 31.10.1979, 01.11.1979 18.11.1982, 15.02.1983 04.02.1998, 11.02.1998 25.06.2002, суд зазначає, що як вбачається з розрахунку пенсії форми PC-право Головне управління зарахувало вищезазначений стаж.

Таким чином рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.04.2023 №14 прийнято з дотриманням норм чинного законодавства.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович