Справа № 340/10418/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/10418/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 в адміністративній справі №340/10418/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №91 від 11.05.2023 року їй призначено пенсію за віком з 30.04.2023 року. Однак з липня 2023 року відповідач припинив виплату їй пенсії, а у вересні 2023 року надіслав їй рішення №91 від 01.09.2023 року про відмову у призначенні пенсії, у якому повідомив про незарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності, навчання, догляду за дитиною, догляду за особою з інвалідністю І групи та про те, що право на призначення пенсії вона набуде після виповнення 65-річного віку з 30.04.2028 року. Підставою для відмови у призначенні пенсії стало те, що ім`я позивачки за паспортом " ОСОБА_2 " не збігається із іменем " ОСОБА_3 ", вказаним у наданих нею документах. Позивачка з метою підтвердження належності їй цих документів про стаж звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда із відповідною заявою, яку суд задовольнив. Однак відповідач відмовився врахувати рішення суду про встановлення факту належності їй документів про стаж, натомість вимагає повернути пенсійні виплати за травень та червень 2023 року, як незаконно отримані. Позивачка не погоджується з такими рішеннями та діями відповідача та стверджує, що надані нею документи підтверджують її страховий стаж, що дає їй право на призначення пенсії за віком. Також зазначає, що вона з 19.07.1984 року по 03.05.1990 року працювала у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тому цей період роботи повинен бути врахований до страхового стажу в 1,5 кратному розмірі. З цих підстав позивачка просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо незарахування до страхового стажу:

- періодів трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.10.1981 року та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 19.07.1984 року, оскільки відсутні правові підстави для підтвердження зміни прізвища з ОСОБА_4 на Бурлаку свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 17.06.1993 року, в якому зазначене ім`я особи ОСОБА_3 ,

- періоду навчання з 01.09.1980 року по 27.07.1981 року згідно довідки про навчання №01-11-09/453 від 29.08.2022 року, оскільки у довідці ім`я ( ОСОБА_3 ) не відповідає імені в паспорті заявниці ( ОСОБА_2 ),

- періоду догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження дитини НОМЕР_4 від 25.01.1984 року), оскільки у свідоцтві про народження дитини мати зазначена як ОСОБА_5 , а у наданому свідоцтві про шлюб (серії НОМЕР_3 , виданому 17.06.1993 року), яким підтверджено зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 , зазначене ім`я особи ОСОБА_3 ,

- періоду догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження дитини НОМЕР_5 від 09.03.1994 року), оскільки не наданий паспорт дитини чи інший документ, що підтверджує її виховання до 3-річного віку,

- періоду догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_7 у період з 18.03.1998 року по 30.09.2003 року згідно довідки №616/28-1 від 27.07.2021 року, виданої Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради, оскільки не надані документи, які підтверджують перебування на інвалідності особи, за якою здійснювався догляд (можуть бути: виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідки органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи);

2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №91 від 01.09.2023 року про відмову у призначенні їй пенсії;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до її страхового стажу вищевказані періоди трудової діяльності, навчання, догляду за дитиною, догляду за особою з інвалідністю І групи;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути її заяву від 03.05.2023 року про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої правової оцінки суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 в адміністративній справі №340/10418/23 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №91 від 05.07.2023 року про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №91 від 01.09.2023 року про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити з 01.07.2023 року виплату пенсії ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Третього апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягнувши 60-річного віку, у травні 2023 року звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Вказана заява прийнята, зареєстрована 03.05.2023 року за №5102 та за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Ним обчислено страховий стаж позивачки у 31 рік 9 місяців 23 дні, про що складено відповідний розрахунок.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа передана до ГУ ПФУ в Кіровоградській області за місцем фактичного проживання позивачки для здійснення виплати їй пенсії.

Відповідно до рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №91 від 11.05.2023 року про призначення пенсії позивачці з 30.04.2023 року призначено пенсію за віком, виходячи із страхового стажу 31 рік 9 місяців 23 дні, розмір пенсійної виплати обчислено в сумі 2760 грн.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області розпочало виплату нарахованої позивачці пенсії з 30.04.2023 року та виплатило їй пенсію за квітень, травень, червень 2023 року.

У липні 2023 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло розпорядження №91 від 05.07.2023 року про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2023 року до з`ясування у зв`язку з відмовою у призначенні пенсії (відсутність необхідного стажу).

Згодом ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення №91 від 01.09.2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за її заявою від 03.05.2023 року. Згідно з цим рішенням за результатами повторного розгляду документів до страхового стажу не зараховані:

- періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.10.1981 року та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 19.07.1984 року, оскільки відсутні правові підстави для підтвердження зміни прізвища з ОСОБА_4 на Бурлаку свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 17.06.1993 року, в якому зазначене ім`я особи ОСОБА_3 ,

- період навчання з 01.09.1980 року по 27.07.1981 року згідно довідки про навчання №01-11-09/453 від 29.08.2022 року, оскільки у довідці ім`я ( ОСОБА_3 ) не відповідає імені в паспорті заявниці ( ОСОБА_2 ),

- період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження дитини НОМЕР_4 від 25.01.1984 року), оскільки у свідоцтві про народження дитини мати зазначена як ОСОБА_5 , а у наданому свідоцтві про шлюб (серії НОМЕР_3 , виданому 17.06.1993 року), яким підтверджено зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 , зазначене ім`я особи ОСОБА_3 ,

- період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження дитини НОМЕР_5 від 09.03.1994 року), оскільки не наданий паспорт дитини чи інший документ, що підтверджує її виховання до 3-річного віку,

- період догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_7 у період з 18.03.1998 року по 30.09.2003 року згідно довідки №616/28-1 від 27.07.2021 року, виданої Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради, оскільки не надані документи, які підтверджують перебування на інвалідності особи, за якою здійснювався догляд (можуть бути: виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідки органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи).

Листом від 16.10.2023 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомило позивачку, що рішення про призначення пенсії №91 від 11.05.2023 року переглянуте і прийняте нове рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №91 від 01.09.2023 року у зв`язку з відсутністю необхідного стажу (30 років). За результатами перевірки пенсійної справи виявлено переплату пенсії за період з 30.04.2023 року по 30.06.2023 року в сумі 5612 грн., які слід повернути як зайво виплачені кошти.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788 та частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Суд зазначає, що приписами пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі - Інструкція № 58) передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення виконуються акуратно. У разі виявлення неправильного або неточного запису виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис, про що окремо зазначається у трудовій книжці.

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Системний аналіз вищезазначених положень дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судому постановах від 02 лютого 2018 року у справі №677/277/17, від 26 червня 2019 року у справі №423/3762/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №683/737/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки, в тому числі за неточність перекладу ім`я, а виявлені відповідачем розбіжності щодо написання ім`я позивача, не спростовують дійсність наданих позивачем документів.

Встановлено, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_4 народила доньку ОСОБА_8 . Позивачка у період народження доньки і до досягнення нею трирічного віку перебувала у трудових відносинах з ВАТ "Кіровоградбуд", про що свідчать записи у трудовій книжці. Позивачка не претендує на включення до її страхового стажу періоду догляду за цією дитиною за пунктом "ж" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки незалежно від того, чи працювала позивачка фактично чи перебувала у відпустці по догляду за дитиною, цей період у будь-якому випадку підлягає зарахуванню до страхового стажу як період трудової діяльності.

Розрахунок стажу, складений ГУ ПФУ у Вінницькій області при опрацюванні заяви позивачки про призначення пенсії, цей територіальний орган ПФУ врахував час догляду за особою з інвалідністю I групи до її страхового стажу відповідно до пункту "є" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

Відповідач виключив цей період із страхового стажу, пославшись на ненадання документів, які підтверджують перебування на інвалідності особи, за якою здійснювався догляд (як-то: виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідки органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи).

Однак надана позивачкою довідка органу соціального захисту населення підтверджує перебування на інвалідності І групи громадянки ОСОБА_7 , за якою позивачка здійснювала догляд та у період з 18.03.1998 року по 30.09.2003 року отримувала щомісячну компенсаційну виплату за догляд, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №832 від 26.07.1996 року "Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян". Згідно з пунктом 2 цієї постанови зазначена щомісячна компенсаційна виплата призначається і виплачується органами праці та соціального захисту населення та фінансується органами Пенсійного фонду.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів наявність законних правових підстав, які б давали йому повноваження на перегляд раніше прийнятого рішення №91 від 11.05.2023 про призначення пенсії та прийняття через понад 3 місяці нового рішення про відмову у призначенні пенсії. Доказів того, що рішення про призначення позивачці пенсії за віком скасоване у встановленому порядку, матеріали пенсійної справи не містять. Відповідач не надав доказів настання обставин, які тягнуть за собою припинення виплати пенсії, зокрема виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено пенсію, як це передбачено частинами 1, 3 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Кіровоградський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області -залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 в адміністративній справі №340/10418/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов