Справа № 285/4993/24
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4993/24

провадження у справі №2-а/0285/94/24

01 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Калетинця Б.Р.,

представника позивача Волошина Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 15.09.2024, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що 15.09.2024 року об 11 год. він керував автомобілем «Фольксваген Гольф Плюс», державний номерний знак НОМЕР_1 . Їхав з с. Броницька Гута в с. Городниця допустив порушення ч. 2 п. 9.8 та п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху. На відрізку дороги між населеними пунктами Дубники - Броницька Гута на зустрічну смугу руху, якою рухався ОСОБА_1 , виїхав службовий автомобіль поліції, який прямував у напрямку Броницької Гути. Враховуючи той факт, що службовий автомобіль поліції перебував у смузі руху по якій рухався ОСОБА_1 , останій був змушений зупинитись. Після чого зі службового автомобілю вийшов працівник поліції та підійшов до автомобіля позивача. Не вказуючи причину зупинки, працівник поліції попросив у ОСОБА_1 надати водійські права та технічний паспорт на автомобіль.

Перебуваючи в службовому автомобілі поліції, ОСОБА_1 дізнався, що працівники поліції нібито встановили, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка яка не відповідає обставинам, виражене тремтіння пальців рук. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому позивача було введено в оману щодо неможливості проведення такого огляду в лікарні.

Працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП. Після чого поліцейський сектору реагування патрульної поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Гапончук Богдан Олександрович виніс оскаржувану постанову Серії ББА № 252793, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121 КУпАП, ст.125 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач вважає, що така постанова є незаконною, складена безпідставно, з порушенням вимог КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Посилався на те, що ОСОБА_1 будь-яких правопорушень не вчиняв. Наданий відповідачем відеозапис не є належим доказом, оскільки не містить обставин правопорушень та підтверджує використання позивачем увімкнених фар. Разом з тим інформація про дату та час відеофіксації на самому відеозаписі зазначено невірно, номер використаного відеореєстратора не внесено до оскаржуваної постанови.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надіслав відзив на позовну заяву з запереченнями проти задоволення позовних вимог та проханням розглянути справу за відсутності представника відповідача. У відзиві посилався на правомірність дій працівника поліції під час винесення оскражуваної постанови. До відзиву додано диск з файлами відеозапису з місця зупинки позивача.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2024 службовою особою - поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Гапончуком Богданом Олександровичем було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В постанові зазначено, що 15.09.2024 року об 11 год 41 хв. на автодорозі між населеними пунктами Дубинки-Броницька Гута, Звягельського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , в якого не було увімкнене ближнє світло фар поза межами населеного пункту, а також на транспортному засобі були відсутні передбачені конструкцією бризковики, чим порушив ч. 2 п. 9.8 та п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 2 п.п. 9.8 ПДР, на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Відповідно до п. 31.1. ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.4.7. "е" ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення позивача де адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 та статтею 125 КУпАП та накладено стягненю у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1. 1.9 Правил).

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Статтею 125 КУпАП передбачено, що за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 КУпАП, тягнуть за собою попередження.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вчинення позивачем адміністративних правопорушень підтверджується відеозаписом. Так, в момент виявлення порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 п.п. 9.8 ПДР зафіксовано рух керованого ним автомобіля «Volkswagen Golf» без увімкнениого світла фар. Освітлювальні засоби водій увімкнув лише при наближенні автомобіля до місця зупинки.

З відеозапису також вбачається визнання ОСОБА_1 порушення ним п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху, а саме відсутність на автомобілі бризковиків.

Визнаючи свою вину у вчиненні правопорушень ОСОБА_1 не висловив будь-яких заперечень обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

За таких обставин, збирання інших доказів для доведення вини ОСОБА_1 було недоцільним, оскільки справа розглядалась уповноваженою особою на місці події.

Згідно ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози, тяжкої обставини або обставини, визнаної у результаті зловмисної домовленості її представника з іншою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Позивачем не висловлено тверджень про наявність бризковиків на автомобілі під час його руху 15.09.2024. Представником позивача також не заявлено про відмову ОСОБА_1 від визнання обставини відсутності бризковиків, що було зафіксовано наданим відеозаписом.

Самі лише посилання сторони позивача на відсутність фото або відеофіксації певної обставини не спростовують раніше визнаний факт.

Суду не надано доказів того, що позиція ОСОБА_1 щодо визнання своєї вини під час накладання адміністративного стягнення була недобровільною, висловлена під впливом примусу або помилки.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на невідповідність часу відеофіксації, зазначеному технічним приладом, фактичним обставинам справи, оскільки склад учасників такої події, її реальний час та місце не вкиликають будь-яких сумнівів у достовірності зафіксованиних фактів під час винесення оскаржуваної поставнови.

Системний аналіз положень ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України дає підстави для висновку, що предмет та спосіби доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженою особою та адміністративним судом в межах процедури оскарження рішення уповноваженої особи, мають істотні відмінності.

Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноважений суб`єкт такого розгляду вирішує питання про наявність складу адміністративного правопорушення. Наявні факти він оцінює з точки зору відповідності вимогам чинного законодавства дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Адміністративний суд оцінює правомірність оскаржуваного рішення з точки зору відповідності вимогам Закону дій уповноваженого суб`єкта (відповідача). У випадку встановлення невідпості таких дій визначеній законодавством процедурі розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд має оцінити вплив допущених порушень на можливість ухвалення обгрунтованого рішення.

Формальне недотримання встановленого КУпАП порядку розгляду справи про адміністративе правопорушення може бути підставою для скасування ухваленого рішення лише у випадку, коли відбулось істотне порушення прав особи, яка притягнута до відповідальності, або викладені у рішенні висновки не відповідають обставинам справи.

Позивачем не доведено наявність істотних порушень підчас винесення оскаржуваної постанови.

Справу про адміністративне правопорушення розглянуто уповноваженою особою. Наявними доказами підтверджується порушення ОСОБА_1 ч. 2 п. 9.8 та п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху, що є підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП. Застосоване стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлено ст. 286 КАС України.

Повноваження адміністративного суду в справах даної категорії визначено ч. 3 ст. 286 КАС України наступним чином:

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування або зміни відсутні. Позовна заява не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-76, 139, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволення позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо скаргу не було подано. У випадку оскарження - за на слідками апеляційного розгляду, з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв