Справа № 160/9588/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2024 рокуСправа №160/9588/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі окладу за військове звання;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років по день виключення із частини;
стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі 50 000 грн. та надбавку за вислугу років по день виключення із частини в розмірі 150 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2023 №163 (по стройовій частині) її було виключено із списків особового складу частини і знято з усіх видів забезпечення. Наказано виплатити грошове забезпечення у розмірі окладу за військове звання та надбавку за вислугу років по день виключення із частини, проте на момент звернення до суду грошове забезпечення та надбавка за вислугу років не виплачені. Відповіді на її звернення щодо нарахування вказаних виплат позивач не отримувала.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 року відкрито провадження у справі №160/9588/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
13.05.2024 від Військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовні вимоги, вказуючи на наступне.
Старший солдат ОСОБА_1 виконувала службові обов`язки лише з 25 вересня 2019 по 02 січня 2020 року, оскільки весь наступний час перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, та відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
ОСОБА_2 вийшла з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не 03.03.2023 року, а лише 17.05.2023р., та не виконувала обов`язків військової служби, що підтверджується копією наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування від 28 березня 2023 року № 72 та витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про прибуття після самовільного залишення військової частини.
Довідкою розрахунком нарахованого та виплаченого грошового забезпечення при звільненні військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_1 № 655 від 04.03.2024р. та відомістю розподілу виплат від 13.06.2023 підтверджується нарахування позивачу грошового забезпечення у загальному розмірі 920,19 грн.
Посилання позивача на те, що військова частина їй начебто не надає довідку в якій буде зазначено про всі її види грошового забезпечення нічим не підтверджені.
Через систему «Електронний суд» 13.05.2024 позивачем подано відповідь на відзив.
Позивач зазначає, що розмір посадового окладу позивачки згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2019р. №194 становить 2820 грн., а з наведеного листа№655 від 04.03.2024 розмір окладу значно менший 290,32 грн.
Відомості розподілу виплат від 13.06.2024р., на який посилається відповідач, не містить жодного підпису бухгалтера, фінансиста або керівника установи А 1363. По своїй суті суду наданий шаблон документа Приватбанку, який складений в електронному вигляді.
З приводу службового розслідування, на яке відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень, позивач звертає увагу на те, що участі в його розгляді не приймала. Жодних пояснень не надавала, зі змістом наказу про затвердження службового розслідування не ознайомлювалась.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 перейдено до розгляду справи №160/9588/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Підготовче засідання призначено на 27.06.2024 року о 13:30
27.06.2024 підготовче засідання відкладено на 30.07.2024 об 10:00. Зобов`язано позивача уточнити позовні вимоги.
29.07.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла уточнена позовна заява.
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати
ОСОБА_1 грошового забезпечення за військове звання;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати
ОСОБА_1 надбавки за вислугу років по день виключення із частини;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а також надбавку за вислугу років по день виключення із частини.
30.07.2024 представник відповідача в підготовче засідання не з`явився про розгляд справи був повідомлений належним чином.
З метою збору додаткових доказів судом збільшено підготовче провадження на 30 днів і оголошено перерву на 03.09.2024 об 10:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у адміністративній справі №160/9588/24 задоволено.
Витребувано у Військовій частині НОМЕР_1 копії наступних належним чином завірених документів: особової справи старшого солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; фінансовий атестат старшого солдата ОСОБА_1 ; речовий атестат старшого солдата ОСОБА_1 .
03.09.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.09.2024 об 13:00 год.
На виконання ухвали суду 03.09.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи грошового і речового атестату ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 04.09.2024 за заявою позивача витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином завірену копію особової справи ст. солдата ОСОБА_1
09.09.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_2 через систему «Електронний суд» надійшла копія особової справи солдата ОСОБА_1 .
17.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.10.2024 об 13:30.
15.10.2024 в судовому засіданні, у зв"язку із залишенням позивачем зали судового засідання, ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, вислухавши сторін, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до копії витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.09.2019 №194 старший солдат ОСОБА_1 , призначена наказом командувача військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 04 серпня 2019 року №50-рс на посаду старшого оператора відділення засекречування та передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла, яка прибула із Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) з 25 вересня 2019 року, зарахована до списків особового складу частини на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з 26 вересня 2019 року (тільки обіди), вважається такою, що з 25 вересня 2019 року справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків.
Відповідно до копії витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2020 №2 старший солдат ОСОБА_1 , старший оператор відділення засекречування та передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла відповідно до ст. 17 розділу ІV Закону України «Про відпустки» вважається такою, що вибула у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 126 календарних днів з 02 січня 2020 року по 06 травня 2020 року.
З копії витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.05.2020 №101 вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 , старший оператор відділення засекречування та передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла відповідно до ст. 18 розділу ІV Закону України «Про відпустки» вважається такою, що вибула у відпустку з 07 травня 2020 року по 03 березня 2023 року по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Відповідно до копії з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.05.2023 №163 військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 , яка знаходиться у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_3 , колишнього старшого оператора відділення засекречування та передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла, звільнена наказом командувача військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 29 травня 2023 року №157-рс у запас за підпунктом «г» через такі сімейні обставини (військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років), пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважається такою, що справи та посаду здала 31 травня 2023 року.
З 31 травня 2023 року виключена із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 8 років 9 місяців 09 днів, пільгова- 2 роки 18 днів, загальна - 10 років 09 місяців 27 днів.
Наказано виплатити грошове забезпечення у розмірі окладу за військове звання та надбавку за вислугу років по день виключення із частини.
Вказані виплати не були проведені Військовою частиною НОМЕР_1 , що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 65 Конституції України встановлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється за Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон №2232-ХІІ).
За визначенням у ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан, введений 24.02.2022 неодноразово продовжувався та дії і на даний час.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону №2232-XII).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 9 Закону України №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011-XII) гарантовано військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті до складу грошового забезпечення входять:
-посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
-одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності(ч. 3, ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам. визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (Порядок №260).
На підставі пунктів 1, 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_4 (далі - військові частини).
Грошове забезпечення включає щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану, допомоги.
Пунктом 3 розділу I Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:
штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);
накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;
накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;
накази про присвоєння військових звань;
грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пунктів 1,2 розділу ІІІ Порядку №260 1. Оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до постанови № 704.
Оклади за військовими званнями (крім військовослужбовців строкової військової служби) виплачуються:
із дня підписання наказу про присвоєння відповідних звань - військовослужбовцям під час проходження військової служби;
із дня зарахування до списків особового складу військової частини - особам, прийнятим на військову службу за контрактом;
із дня відправлення з районного (міського) військового комісаріату (територіального центру комплектування та соціальної підтримки) до військової частини - військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, або на військову службу осіб офіцерського складу.
Оклади за військовими званнями особам, прийнятим на військову службу за контрактом під час проходження строкової військової служби, виплачуються з дня укладення контракту.
Порядок виплати надбавки за вислугу років наведений у розділі IV Порядку №260.
За пунктами 1, 2 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах:
від 1 до 5 років - 25 відсотків;
від 5 до 10 років - 30 відсотків;
від 10 до 15 років - 35 відсотків;
від 15 до 20 років - 40 відсотків;
від 20 до 25 років - 45 відсотків;
від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.05.2023 №149 ОСОБА_1 вийшла з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку лише 17.05.2023.
Відповідно до копії наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2023 №72 «Про результати службового розслідування» в ході проведення службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 з 9:00 години 14.03.2023 року відсутня на військовій службі без поважної причини і не виконує обов`язки військової служби в умовах воєнного стану по теперішній час.
З а порушення вимог статті 11, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виявляється у відсутності на службі без поважних причин з 9:00 години 14 березня 2023 року військовослужбовця військової служби за контрактом Військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_5 , старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана».
Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України.
Статтями 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 №548-XIV.
Відповідно до статей 83, 84 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608.
Пунктами 1 розділом ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Пунктами 14, 15 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Грошове забезпечення не виплачується:
за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;
якщо виплачуються академічні стипендії;
за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;
за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;
за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);
за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;
за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Виходячи з вищенаведеного, у зв`язку з самовільним залишенням з 14.03.2023 по 16.05.2023 військової частини, позивач не мала права на виплату грошового забезпечення.
Відповідно до копії витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.05.2023 №149 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 , колишнього старшого оператора відділення засекречування та передачі даних інформаційно-телекомунікаційного вузла, яка перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_3 , вважається такою, що 17 травня 2023 прибула після самовільного залишення Військової частини.
Поновлено виплату грошового забезпечення у розмірі окладу за військове звання та надбавку за вислугу років з 17 травня 2023 року.
Позивачем накази Військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування і про результати службового розслідування відносно неї не оскаржені.
В ході розгляду справи відповідачем надано довідку-розрахунок №655 від 04.03.2024 нарахованого і виплаченого грошового забезпечення при звільненні військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_1 .
Зі змісту довідки вбачається, що, позивач з 04.03.2023 (наказ №66) приступила до виконання службових обов`язків після відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_3 , з 14.03.2023 в СЗЧ (наказ №77), з 17.05.2023 року повернення з СЗЧ , наказ №149 у розпорядження Військової частини НОМЕР_3 , з 17.05.2023 поновлено грошове забезпечення у розмірі окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. При звільненні донарахована надбавка за вислугу років з 04.03.2023 по 13.03.2023 в сумі 386,13 грн. за 10 днів.
Посилання позивача, що посадовий оклад не відповідає встановленому у наказі №194 від 25.09.2019 у сумі 2820 грн. на місяць є безпідставними, оскільки зарплату слід розраховувати пропорційно до відпрацьованого часу, а саме виходячи з відпрацьованих днів.
Відповідачем підтверджено нарахування грошового забезпечення позивачу передбаченого статтею 9 Закону №2011-ХІІ та Порядком №260, як і доведено наявність правових підстав щодо позбавлення позивача уповноваженою особою відповідача певних видів грошового забезпечення (у зв`язку з притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, згідно наказів, які не скасовано у встановленому порядку, та які не є предметом спору в даній справі), то суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.
Суд наголошує, що відповідно до положень ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами 1 і 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, а також докази надані позивачем, суд прийшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона