Справа № 240/7836/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/7836/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні йому виплати додаткової винагороди, як військовослужбовцю, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за червень 2022 року - грудень 2022 року включно, в сумі 100 000,00 гривень за кожен місяць пропорційно часу участі в бойових діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, як військовослужбовцю, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за червень 2022 року - грудень 2022 року включно, в сумі 100 000,00 гривень за кожен місяць пропорційно часу участі в бойових діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у складі військової частини НОМЕР_1 брав участь у бойових діях, здійснював заходи з національної безпеки та оборони, надавав відсіч і стримування збройної агресії військам російської федерації та незаконним формуванням так званих ЛНР і ДНР, в межах виданих наказів, однак у період з червня 2022 року по грудень 2022 року разом із виплатою грошового забезпечення йому безпідставно не здійснено у повному розмірі виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі 100 000,00 грн. за кожен місяць пропорційно часу участі у бойових діях.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні даного позову. В обґрунтування зазначено, що усі заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними і позивач не має права на отримання додаткової грошової винагороди з розрахунку 100 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом безспірно встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2022 №94 ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 та був зарахований до списків особового складу частини з поставленням на усі види забезпечення з 04.04.2022.

Представник позивача у позовній заяві стверджує, що ОСОБА_1 має право на отримання додаткової винагороди з червня 2022 року по грудень 2022 року в сумі 100 000,00 грн. за кожен місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України. Разом з тим, у липні 2022 року, позивач отримав за червень 2022 року грошове забезпечення в загальному розмірі 15 637 грн.; у серпні 2022 року за липень 2022 року позивач отримав грошове забезпечення у загальному розмірі 74 785 грн.; у вересні 2022 року за серпень 2022 року позивач отримав грошове забезпечення у загальному розмірі 45 447 грн., у жовтні 2022 року за вересень 2022 року позивач отримав грошове забезпечення в загальному розмірі 42 628 грн.; у листопаді 2022 року, за жовтень 2022 року позивач отримав грошове забезпечення в загальному розмірі 45 447 грн., у грудні 2022 року, за листопад 2022 року позивач отримав грошове забезпечення в загальному розмірі 74 859 грн.

У свою чергу відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що 24.05.2022 ОСОБА_1 вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 року №146).

30.06.2022 ОСОБА_1 знову вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2022 №183).

26.07.2022 ОСОБА_1 прибув після лікування до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир у додаткову відпустку у зв`язку із хворобою (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2022 №209).

25.08.2022 ОСОБА_1 прибув з додаткової відпустки у зв`язку із хворобою до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2022 №239).

12.09.2022 ОСОБА_1 повернувся після лікування до оперативної групи в м.Житомир та приступив до виконання службових обов`язків (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2022 №257).

З 12.09.2022 по 27.09.2022 позивач перебував в оперативній групі в АДРЕСА_1 та не виконував бойових завдань.

27.09.2022 ОСОБА_1 вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2022 №272).

06.10.2022 ОСОБА_1 повернувся після лікування до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир у відпустку у зв`язку із хворобою (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2022 №281).

05.11.2022 ОСОБА_1 прибув з відпустки за станом здоров`я до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 №311).

05.12.2022 ОСОБА_1 прибув з відпустки за станом здоров`я до оперативної групи в м.Житомир та приступив до виконання службових обов`язків (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 №343).

Спірні відносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у період з червня 2022 року по грудень 2022 року, з розрахунку 100 000, 00 грн. Позивач вважає, що йому сплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у неналежному розмірі, та з метою захисту порушених, на його думку прав, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого продовжено до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168). Пунктом 5 Постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Щодо правовідносин з приводу невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за червень 2022 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 року №146 позивач вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування до військового шпиталю військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з п.1-2 постанови №168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, що він отримував поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини у спірний період та проходив у зв`язку з цим лікування. Зокрема, позивачем не надано довідки про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), передбаченої додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 №402, а тому відсутні підстави для нарахування у вказаний період додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень.

Крім того, доказів залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період матеріали справи також не містять.

Так, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2023 №133/6689, за червень 2022 року позивачу нараховано додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн. у відповідності до чинного законодавства.

Щодо правовідносин з приводу невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за липень 2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2022 №183 ОСОБА_1 вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування до Обласного медичного спеціалізованого центру Житомирської обласної ради.

26.07.2022 ОСОБА_1 прибув після лікування до оперативної групи в м.Житомир та приступив до виконання службових обов`язків (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2022 №209).

У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 було нараховано і виплачено додаткову винагороду із розрахунку 100 000 грн. у період з 01.07.2022 по 25.07.2022 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2023 №133/6689 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2023 №1110 у відповідності до чинного законодавства.

Щодо правовідносин з приводу невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у період серпень - грудень 2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2022 №209 позивач вибув з оперативної групи м.Житомир у додаткову відпустку у зв`язку із хворобою.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2022 №239 ОСОБА_1 прибув з додаткової відпустки у зв`язку із хворобою до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування до Обласного медичного спеціалізованого центру Житомирської обласної ради.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2022 №257 ОСОБА_1 прибув після лікування до оперативної групи в м.Житомир та приступив до виконання службових обов`язків.

З 12.09.2022 по 27.09.2022 позивач перебував в оперативній групі в АДРЕСА_1 та не виконував бойових завдань. Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2022 №272 ОСОБА_1 вибув з оперативної групи м.Житомир на лікування до Обласної клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.10.2022 №281 ОСОБА_1 прибув після лікування до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир у відпустку у зв`язку із хворобою.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 №311 ОСОБА_1 прибув з відпустки за станом здоров`я до оперативної групи в м.Житомир та знову вибув з оперативної групи м.Житомир у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою.

05.12.2022 ОСОБА_1 прибув з відпустки за станом здоров`я до оперативної групи в м.Житомир та приступив до виконання службових обов`язків (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 №343).

Суд вказує, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2023 №133/6689 позивачу виплачено у спірний період, зокрема, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022 додаткову винагороду із розрахунку 30 000,00 грн.

Водночас суд зауважує, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що позивач у період з 01.08.2022 по 31.12.2022 приймав участь у бойових діях чи отримував поранення (травми, контузії, каліцтва) у зв`язку із захистом Батьківщини та проходив у зв`язку з цим лікування. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що позивач у спірний період проходив лікування та перебував у відпустці у зв`язку із хворобою, а також перебував у пункті постійної дислокації у м.Житомирі, а тому підстав для нарахування йому додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн. за цей період також немає. Доказів протилежного позивачем надано не було.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що підстави для донарахування та виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн., передбаченої Постановою №168 за період з червня 2022 року по грудень 2022 року відсутні, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович

30.10.24