Справа № 741/1469/24
Суддя: Ляшко Р. С.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/44/24
Єдиний унікальний номер 741/1469/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Носівськийрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницької Тетяни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гунько О.Ю. звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 09 липня 2024 року поліцейським ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницькою Т.В. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2573356, відповідно до якої він визнаний виним у вчиненні прапорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Представник позивача вважає, що вказана постанова є протиправною та такою, яку слід скасувати з наступних підстав.

09 липня 2024 року ОСОБА_1 був зупинений екіпажем патрульної поліції на вул.Ніжинський шлях в м. Носівка. На місці зупинки співробітник патрульної поліції вимагав від нього водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Надавши відповідні документи, ОСОБА_1 відповів, що жодних порушень ПДР не вчиняв та просив назвати йому підставу для перевірки документів, та як ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» містить їх вичерпний перелік. На його зауваження патрульна поліція не зважала. Разом з тим, після перевірки документів повідомила, що він рухався на автомобілі з неосвітленим номерним знаком і за це порушення відносно нього буде складена постанова.

ОСОБА_1 заперечував і стверджував, що автомобіль яким він керував у технічно справному стані, в тому числі освітлення номерного знаку. ОСОБА_1 отримав посвідчення водія лише у квітні 2024 року, а тому його батько ОСОБА_2 , який має стаж водія більше двадцяти років, оглядає автомобіль перед виїздом та дає настанови як вести себе під час керування автомобілем. Таким чином, ОСОБА_1 впевнений, що номерний знак був освітлений.

Однак, працівник поліції на слова ОСОБА_1 уваги не звертала, до того ж будь-яких дій щодо підготовки до розгляду справи нею вчинено не було, як і не було свідків.

Своїми діями інспектор поліції ОСОБА_3 грубо порушила вимоги ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, а також право ОСОБА_1 на захист, яке закріплено, як ст. 268 КУпАП, так і ст.ст. 59, 63 Конституції України. Під час винесення постанови були порушені норими чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. При цьому, зауважує, що працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясуваня всіх обставин справи, звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції.

В оскаржуваній постанові зазначено поліцейським, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги ПДР України, за які передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Однак, причин для зупинки ОСОБА_1 поліцейським не було, оскільки будь-яких порушень ПДР він не вчинив, як і були відсутні причини вимагати у нього для пред`явлення водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного . Остання не зважала на всі його зауваження та будь-яких дій щодо підготовки до розгляду справи у зв`язку з чим оскаржувана постанова була складена з порушенням, а також було порушено його право на захист.

Оскаржувана постанова, а саме її п. 7 містить посилання на те, що до постанови додається, але що саме не вказано. Разом з тим, не зазначено чи здійснювалась фіксація зазначеного порушення, і якщо здійснювалась то на який технічний засіб.

Таким чином всупереч ч. 2 ст. 277 КАС України не надано доказів про порушення позивачем ПДР України, що в свою чергу свідчить про недоведеність субєктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Складаючи оскаржувану постанову відповідач позбавив позивача права на правову допомогу.

Представник позивача просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2573356 від 09 липня 2024 року винесену інспектором ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Іваницькою Тетяною Володимирівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2024 року відкрито провадження у адміністративній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14 серпня 2024 року.

Протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено до 05 вересня 2024 року у зв`язку з неявкою сторін.

Протокольною ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, відкладено судове засідання до 26 вересня 2024 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Миткевич Юлії Віталіївни про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницької Тетяни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовлено. Повернуто Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області відзив без розгляду. Заяву представника позивача адвоката Гунька О.Ю. задоволено. Відкладено розгляд адміністративної справи до 17 жовтня 2024 року.

У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Також представник позивача подав до суду письмові пояснення у яких просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2573356 від 09 липня 2024 року винесену інспектором ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Іваницькою Тетяною Володимирівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки вказана постанова є протиправною та такою яку слід скасувати з наступних підстав.

09 липня 2024 року ОСОБА_1 був зупинений екіпажем патрульної поліції на вул.Ніжинський шлях в м. Носівка. На місці зупинки співробітник патрульної поліції вимагав від нього водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Надавши відповідні документи, ОСОБА_1 відповів, що жодних порушень ПДР не вчиняв та просив назвати йому підставу для перевірки документів, та як ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» містить їх вичерпний перелік. На його зауваження патрульна поліції не зважала. Разом з тим, після перевірки документів повідомила, що він рухався неосвітленим номерним знаком і за це порушення відносно нього буде складена постанова.

ОСОБА_4 заперечував і стверджував, що автомобіль яким він керував в технічно справному стані, в тому числі освітлення номерного знаку. ОСОБА_1 отримав посвідчення водія лише в квітні 2024 року, а тому його батько ОСОБА_2 , який має стаж водія більше двадцяти років, оглядає автомобіль перед виїздом та дає настанови як вести себе під час керування автомобілем. Таким чином, ОСОБА_1 впевнений, що номерний знак був освітлений

Перед початком руху він впевнився у технічній справності свого автомобіля, в тому числі і чи освітлюється номерний знак, але враховуючи незадовільний стан доріг в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, несправність могла виникнути в процесі руху транспортного засобу, що виключає умисел в його діях. А також враховуючи те, що він рухався з с. Олешня Чернігівського району, що складає велику відстань, то дійсно, несправність могла виникнути в процесі руху транспортного засобу.

З долученого до матеріалів справи відеозапису не можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки відеозаписом не зафіксований факт керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Переглянувши доданий відеозапис, встановлено, що на ньому зафіксовано припаркований автомобіль «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 разом з тим, на початку відеозапису був зафіксований рух автомобіля, однак з відеозапису не можливо ідентифікувати цей автомобіль як «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_1 , адже а ні марка автомобіля, а ні номерний знак не зафіксовано. Фіксація автомобіля не безперервна, ведеться епізодично, а тому достатньо підстав стверджувати, що відеозаписом не зафіксовано автомобіль, яким керував позивач із неосвітленим заднім державним номерним знаком.

Таким чином, момент руху транспортного засобу позивача з номерним знаком, що не освітлювався, відповідачем не зафіксовано, що виключає можливість встановити наявність обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у виді порушення п.2.9 «в» ПДР України.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин та враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, можна дійти висновку про наявність підстав для скасування винесеної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач інспектор ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницька Т.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Також, 29 липня 2024 року подала до суду відзив в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказала, що водію ОСОБА_1 поліцейськими роз`яснено причину зупинки та здійснено вимогу щодо пред`явлення посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб. Інпектором СРПП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області було роз`яснено ОСОБА_1 його права згідно ст. 268 КУпАП, строки оскарження постанови згідно ст. 289 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а потім розпочато розгляд справи. Поліцейські ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, зупиняючи автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , бачили очевидні технічні несправності транспортного засобу, а також при розгляді справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення керувалися нормами чинного законодавства та діяли у межах наданих їх повноважень. Постанова серії ЕНА № 2573356 від 09 липня 2024 року складена на бланку, що відповідає встановленій типовій формі, містить всі необхідні відомості та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому є законною та обгрунтованою.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2573356 від 09 липня 2024 року, винесеною інспектором ВП № 4 (м.Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Іваницькою Т.В., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, штраф 1190 грн. за скоєння правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 09 липня 2024 року о 23:11:15 год. в м. Носівка вул.Ніжинський шлях, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Зауважень, заперечень, клопотань порушника постанова не містить.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 536/583/17).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У оскаржуваній постанові зазначені відповідні дані, а тому суд вважає, що вона відповідає нормам чинного законодавства, зокрема і Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

З наданого відповідачем, інспектором ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницькою Т.В., до відзиву відеозапису, що зафіксований на боді камеру поліцейського вбачається, що 09 липня 2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції вказав причину зупинки транспортного засобу, перевірив відповідні документи, вказав, що ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, повідомив, що відносно останнього буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Надаючи оцінку доказам, наданими сторонами, суд вважає доведеним, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з номерним знаком, що був неосвітлений у темну пору доби.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 перед початком руху впевнився у технічній справності свого автомобіля, в тому числі і щодо освітлення номерного знаку, а несправність могла виникнути в процесі руху транспортного засобу, враховуючи незадовільний стан доріг в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, що виключає умисел в діях ОСОБА_1 , суд відхиляє як такі, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності. Не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 рухався з с.Олешня Чернігівського району, що складає велику відстань, та що несправність могла виникнути в процесі руху транспортного засобу.

Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейським дотримано процедуру складання постанови про адміністративне правопорушення. При цьому, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, порядок сплати штрафу.

Доводи представника позивача про те, що момент руху транспортного засобу позивача з номерним знаком, що не освітлювався, відповідачем не зафіксовано, що виключає можливість встановити наявність обєктивної строни правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки оглянутим відеозаписом спростовується зазначене.

Не заслуговують на увагу також фототаблиці надані до письмових пояснень представником позивача, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА RIО», д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, 09 липня 2024 року 23:11:15, а фотознімки автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , на яких видно підсвідку номерного знаку зроблені 10 липня 2024 року о 05 год. 45 хв.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, є доведеним на час розгляду справи, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є законним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2573356 від 09 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є законною, винесена інспектором поліції у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницької Тетяни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2024 року.

Суддя Р.С. Ляшко