Справа № 380/1912/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Львівсправа № 380/1912/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач/ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області та скасувати рішення від 24 листопада 2023 року № 28002/13-01-24-12/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 дані про наявність заборгованості (штрафу, пені) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 2878,20 грн;

- судовий збір в порядку статті 139 КАС України в сумі 1211,20 грн стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є платником податку як фізична особа, яка обрала спрощену систему оподаткування обліку та звітності осіб, які проводять незалежну професійну діяльність (адвокатська діяльність), та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області. Відповідно до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464) позивач сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок).

У спірній ситуації позивач у повному обсязі перерахував єдиний внесок за 2018 рік, про що свідчать: квитанція № 144 від 19 квітня 2018 року на суму 2457,18 грн; квитанція № 103 від 13 липня 2018 року на суму 2457,18 грн; квитанція № 27 від 19 жовтня 2018 року на суму 2457,18 грн; квитанція № 5 від 10 січня 2019 року на суму 2457,18 грн. Допущена помилка в номері розрахункового рахунку, на який позивач сплачував єдиний внесок, призвела лише до тимчасового невідображення відповідних сум в інтегрованій картці платника податків, але не до фактичної недоїмки зі сплати єдиного внеску. Загальний баланс взаєморозрахунків між позивачем та бюджетом у питанні сплати єдиного внеску не постраждав. Передбачений Законом № 2464 штраф застосовується у разі несплати узгодженої суми грошового зобов`язання, а не у разі помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків під час сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

З урахуванням викладеного позивач уважає безпідставним застосування до нього штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання, оскільки помилкова сплата єдиного внеску на інший рахунок податкового органу не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк.

Відтак позивач підсумовує, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у Львівській області від 24 листопада 2023 року № 28002/13-01-24-12/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним, а належним способом захисту порушеного права буде скасування судом такого рішення та зобов`язання відповідача видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 дані про наявність заборгованості (штрафу, пені) з єдиного внеску в сумі 2878,20 грн.

У зв`язку з наведеним адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що згідно з карткою особового рахунку за платежем 71040000 - єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, що провадять незалежну професійну діяльність, станом на 20 квітня 2018 року виник борг у сумі 2457,18 грн (нарахування ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам за 1 квартал 2018 року, нарахування єдиного внеску № 10159546/ev від 19 квітня 2018 року, термін сплати 19 травня 2018 року), який було погашено 02 липня 2018 року відповідно до платіжного доручення № 11. Відповідно, за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 2457,18 грн сума штрафних санкцій становить 491,44 грн, а за прострочення 74 днів з 20 квітня 2018 року по 02 липня 2018 року нараховано пеню на суму 181,83 грн. Станом на 03 травня 2018 року виник борг в сумі 8448,00 грн (нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 рік, нарахування єдиного внеску № 3979044/ev від 02 травня 2018 року, термін сплати 02 травня 2018 року), який було погашено 02 липня 2018 року відповідно до платіжного доручення № 11. Відповідно, за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 8448,00 грн сума штрафних санкцій становить 1689,60 грн, а за прострочення 61 днів з 03 травня 2018 року по 02 липня 2018 року нараховано пеню на суму 515,33 грн. Станом на дату прийняття спірного рішення про застосування штрафних санкцій та пені згідно з реєстраційними даними ІС «Податковий блок» ОСОБА_1 перебуває в стані 0 - платник податків за основним місцем обліку, дані про реєстрацію припинення платника ЄСВ відсутні.

Відповідач зазначає, що у разі несвоєчасної сплати або сплати не в повному обсязі єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені Законом № 2464. Водночас складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу. Інтегрована карта платника податку ОСОБА_1 станом на 01 жовтня 2024 року відображена достовірно.

У зв`язку з наведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, наводить ті ж аргументи, що й у позовній заяві.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 29 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у відповідача всі докази, на підставі яких прийнято спірне рішення.

Витребувані докази відповідач подав разом з відзивом на позовну заяву.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 05 квітня 2014 року; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність (адвокатську діяльність), є платником єдиного внеску.

24 листопада 2023 року начальник Червоноградського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Львівській області Надія Дячук прийняла рішення № 28002/13-01-24-12/ НОМЕР_1 , яким на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску вирішила застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 2181,04 грн за період з 20 квітня 2018 року по 02 липня 2018 року та нарахувати пеню у розмірі 697,16 грн, загалом 2878,20 грн.

Позивач, уважаючи зазначене рішення ГУ ДПС у Львівській області протиправним, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка: 1) правомірності рішення ГУ ДПС у Львівській області від 24 листопада 2023 року № 28002/13-01-24-12/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; наявності підстав для зобов`язання відповідача видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 дані про наявність заборгованості (штрафу, пені) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 2878,20 грн.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За визначенням, наведеним у пункті другому статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 4 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до підпункту першого частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За приписами пункту першого частини десятої статті 9 Закону № 2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до частини одинадцятої, абзацу першого частини дванадцятої статті 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Заходи впливу та стягнення визначені статтею 25 Закону № 2464 (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Абзацами першим та другим частини першої статті 25 Закону № 2464 визначено, що рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя статті 25 Закону № 2464).

За змістом частини десятої статті 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту другого частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду (частина тринадцята статті 25 Закону № 2464).

Приписами частини чотирнадцятої статті 25 Закону № 2464 передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Інструкція № 449, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до пункту 1 розділу VII Інструкції № 449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

За приписами пункту 2 розділу VII Інструкції № 449 згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених пунктами 1, 4, 5, 15 та 16 частини першої статті 4 Закону, податкові органи застосовують штрафні санкції в таких розмірах:

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІКС.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена)).

Для платників, зазначених у пунктах 1 та 16 частини першої статті 4 Закону, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у пунктах 4 - 5-1 частини першої статті 4 Закону,- календарний квартал.

Відповідно до положень пункту 5 розділу VII Інструкції № 449 на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені:

документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати,- звіт платника, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску (з додатним значенням);

вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком;

рішення суду.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону, зобов`язані самостійно обчислити ці внески, і сплатити їх з нарахуванням пені.

Самостійно обчислені внески та сума самостійно розрахованої пені відображаються у звітності, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску.

Згідно з абзацами першим - третім пункту 7 розділу VII Інструкції № 449 рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа податкового органу.

За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках.

Аналіз наведених вище правових норм вказує, що у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску на платників єдиного внеску накладається штраф, розрахунок якого здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня.

Суд встановив, що оскаржуваним рішенням до позивача за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовано штраф у розмірі 2181,04 грн за період з 20 квітня 2018 року по 02 липня 2018 року та нараховано пеню у розмірі 697,16 грн, загалом 2878,20 грн.

Зі змісту наданої відповідачем інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 суд встановив такі обставини виникнення у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску, а також спірних штрафу та пені, визначених оскаржуваним рішенням, за вказаний у ньому період:

- 19 квітня 2018 року: нараховано єдиний внесок на суму 2457,18 грн;

- 19 квітня 2018 року: збільшено недоїмку на суму 2457,18 грн; недоїмка становить 2457,18 грн;

- 30 квітня 2018 року: недоїмка становить 2457,18 грн;

- 02 травня 2018 року: нараховано єдиний внесок на суму 8448,00 грн; недоїмка становить 2457,18 грн;

- 02 травня 2018 року: збільшено недоїмку на суму 8448,00 грн; недоїмка становить 10905,18 грн (2457,18 грн + 8448,00 грн);

- 31 травня 2018 року: недоїмка становить 10905,18 грн;

- 30 червня 2018 року: недоїмка становить 10905,18 грн;

- 02 липня 2018 року: сплачено до бюджету суму 10905,20 грн;

- 02 липня 2018 року: погашено недоїмку на суму 2457,18 грн; недоїмка становить 8448,00 грн;

- 02 липня 2018 року: нараховано пеню на суму 181,83 грн та штраф на суму 491,44 грн за несвоєчасну сплату єдиного внеску;

- 02 липня 2018 року: погашено недоїмку на суму 8448,00 грн; недоїмка становить 0,00 грн;

- 02 липня 2018 року: нараховано пеню на суму 515,33 грн та штраф на суму 1689,60 грн за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Отже, з наведеного слідує, що станом на 19 квітня 2018 року у позивача виникла недоїмка зі сплати єдиного внеску на суму 2457,18 грн. Ця недоїмка погашена за рахунок сплати позивачем 02 липня 2018 року до бюджету суми 10905,20 грн. За несвоєчасну сплату вказаної суми (2457,18 грн) до позивача застосовано штраф у розмірі 491,44 грн та нараховано позивачу пеню у розмірі 181,83 грн.

Станом на 02 травня 2018 року у позивача виникла недоїмка зі сплати єдиного внеску на суму 8448,00 грн. Ця недоїмка погашена за рахунок сплати позивачем 02 липня 2018 року до бюджету суми 10905,20 грн. За несвоєчасну сплату вказаної суми (8448,00 грн) до позивача застосовано штраф у розмірі 1689,60 грн та нараховано позивачу пеню у розмірі 515,33 грн.

Щодо недоїмки зі сплати єдиного внеску на суму 2457,18 грн, з огляду на наявність якої до позивача застосовано штраф у розмірі 491,44 грн та нараховано позивачу пеню у розмірі 181,83 грн, суд зазначає таке.

За приписами абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону № 2464 позивач як платник єдиного внеску, зазначений у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, мав обов`язок сплатити єдиний внесок, нарахований за перший квартал 2018 року, до 20 квітня 2018 року.

Цей обов`язок позивач виконав, сплативши 19 квітня 2018 року єдиний внесок на суму 2457,18 грн, що підтверджується квитанцією від 19 квітня 2018 року № 144 на суму 2457,18 грн, призначення платежу: « 101;; єдиний внесок на ЗДСС; ОСОБА_1 » (а.с.9).

Утім як слідує з матеріалів справи єдиний внесок за вказаний період відповідно до квитанції від 19 квітня 2018 року № 144 позивач помилково сплатив на неправильний розрахунковий рахунок отримувача, а саме: замість особистого рахунку, що має номер « НОМЕР_3 » - на рахунок найманих працівників, що має номер « НОМЕР_4 ».

У аспекті цього суд відзначає, що зазначені вище штрафні санкції (штраф та пеня) застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у разі помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Отож, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків під час сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 821/1897/17.

З урахуванням цього суд резюмує, що позивач зобов`язання зі сплати єдиного внеску за перший квартал 2018 року на суму 2457,18 грн виконав вчасно, у встановлений законодавством строк для здійснення такої сплати. Помилка під час зазначення невідповідного рахунку не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного соціального внеску.

Позиція суду з розглядуваного питання узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 821/844/17, відступу від якої станом на час розгляду цієї справи не було, та яку суд ураховує на підставі вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

За цих обставин оскаржуване рішення відповідача від 24 листопада 2023 року № 28002/13-01-24-12/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним у частині застосування до позивача штрафу на суму 491,44 грн та нарахування позивачу пені на суму 181,83 грн, тож у цій частині підлягає скасуванню.

Щодо спірного рішення у частині застосування до позивача штрафу в розмірі 1689,60 грн та нарахування позивачу пені у розмірі 515,33 грн, суд зазначає таке.

Як встановив суд з даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 штраф у розмірі 1689,60 грн до позивача застосовано, а пеню у розмірі 515,33 грн нараховано на недоїмку зі сплати єдиного внеску на суму 8448,00 грн, яка виникла станом на 02 травня 2018 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач пояснює, що вказана недоїмка на суму 8448,00 грн - це розрахункова сума єдиного внеску за 2017 рік.

Утім ні в позовній заяві, ні у відповіді на відзив на позовну заяву позивач не ставить під сумнів та не оспорює правомірність виникнення у нього 02 травня 2018 року недоїмки на суму 8448,00 грн, з огляду на наявність якої до нього застосовано штраф у розмірі 1689,60 грн та нараховано пеню у розмірі 515,33 грн.

До того ж як встановив суд з даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 вказану суму недоїмки позивач самостійно сплатив 02 липня 2018 року за рахунок внесення до бюджету грошових коштів у розмірі 10905,20 грн.

Твердження позивача про те, що він вчасно сплачував єдиний внесок за 2018 рік, що підтверджується квитанціями від 13 липня 2018 року № 103 на суму 2457,18 грн, від 10 жовтня 2018 року № 27 на суму 2457,18 грн, від 10 січня 2019 року № 5 на суму 2457,18 грн, суд оцінює критично, оскільки спірні штраф та пеня нараховані позивачу оскаржуваним рішенням на суму недоїмки 8448,00 грн та за період з 03 травня 2018 року по 02 липня 2018 року, що не охоплюється вищевказаними квитанціями, які стосуються інших періодів та сум, котрі не є предметом перевірки в рамках розглядуваного спору.

Отже, протиправність застосування до позивача штрафу у розмірі 1689,60 грн та нарахування позивачу пені у розмірі 515,33 грн позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведена, тому підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення у цій частині у суду відсутні.

Водночас у позовній заяві позивач також просить суд визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області, на що суд звертає увагу на те, що відповідні дії контролюючого органу виразилися у прийнятті спірного рішення, тому саме таке рішення повинно бути предметом перевірки на відповідність його чинному законодавству, а не дії, вчинені контролюючим органом на прийняття рішення, яке позивач оскаржує. Тож у задоволенні цієї позовної вимоги належить відмовити.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 дані про наявність заборгованості (штрафу, пені) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 2878,20 грн, суд враховує таке.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 (далі Порядок № 5).

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку № 5 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку № 5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно з пунктами 4 - 5 розділу І Порядку № 5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Аналіз положень вказаного Порядку № 5 свідчить про те, що, оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 805/4374/15-а, від 25 березня 2020 року у справі № 826/9288/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 813/1760/18, від 01 липня 2020 року у справі № 640/8980/19, від 17 червня 2021 року у справі № 520/7599/19.

Оскільки суд визнав протиправним та скасував рішення відповідача від 24 листопада 2023 року № 28002/13-01-24-12/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у частині застосування до позивача штрафу на суму 491,44 грн та нарахування позивачу пені на суму 181,83 грн, то з метою ефективного захисту порушеного права позивача належить зобов`язати відповідача видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 дані про наявність заборгованості (штрафу, пені) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у частині відображення штрафу на суму 491,44 грн та пені на суму 181,83 грн. Тож розглядувану позовну вимогу належить задовольнити частково.

Відповідно до вимог частини першої, пункту другого частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом правил статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов задоволено частково, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 283,32 грн сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 24 листопада 2023 року № 28002/13-01-24-12/ про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у частині застосування до ОСОБА_1 штрафу на суму 491,44 грн та нарахування пені на суму 181,83 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 дані про наявність заборгованості (штрафу, пені) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у частині відображення штрафу на суму 491,44 грн та пені на суму 181,83 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 283,32 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна