Справа № 932/5901/24
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/5901/24
Провадження №2-а/932/144/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Ярощук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -

у с т а н о в и в:

Суть справи

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у якій просив:

-скасувати постанову серії ЕНА №2437396 від 20.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

-визнати дії поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 у частині вимагання документів, що підтверджують відповідне право особи та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу такими, що суперечать п.2 ч.1 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», п. 7 Постанови Кабінету міністрів України №1456 від 29.12.2021

-зобов`язати відповідача ініціювати процедуру проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 .

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що постановою серія ЕНА №2437396 від 20.06.2024 поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції ОСОБА_2 до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень у зв`язку із тим, що 20.06.2024 о 17.00 год ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Mazda д.н.з. НОМЕР_1 на трасі М30 на закону вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до повного ознайомлення, чим порушив п. 2.4 ПДР.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вказує, що 20.06.2024 у період часу з 16.00 та 16.30 він керував вказаним вище транспортним засобом, рухався у сторону м. Дніпро, перетинаючи штучні споруди був зупинений поліцейським, який повідомив про порушення ПДР, оскільки він не був пристебнутий ременем безпеки, після чого почав вимагати пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Зазначив, що поліцейським було відмовлено у розгляді справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю доказів та не можливості складання відповідної постанови.

Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 19.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Заяви та клопотання про розгляд справи із викликом сторін до суду не надходили.

Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаментом патрульної поліції 11.09.2024 подано відзив на позовну заяву. До відзиву долучено доказ по справі оптичний DVD диск із файлами.

Позивачем ОСОБА_1 відповідь на відзив не надавалася.

Суддя у період з 16.09.2024 по 27.09.2024 перебувала у щорічній відпустці.

Позиція відповідача

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що постанову винесено законно.

Судом встановлено

Поліцейським 1 взводу 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_2 20.06.2024 винесено постанову серії ЕНА №2437396. За змістом постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mazda д.н.з. НОМЕР_1 на трасі М30 на закону вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до повного ознайомлення, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, шляхом накладення штрафу у розмірі 425 грн.

Суд бере до уваги відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, з урахуванням того, що відомості про існування зазначених записів, зокрема про їх здійснення надано відповідачем у справі на підтвердження фактичних обставин справи за наслідками яких винесено постанову серії ЕНА №2437396.

Відтворенням зазначених відеозаписів в судовому засіданні із застосуванням апаратно-програмного комплексу суду та їх переглядом було встановлено наступне.

Співробітником поліції на блокпосту зупинено автомобіль під керуванням позивача, сержантом поліції ОСОБА_2 зазначено, що позивач не пристебнутий паском безпеки, що є порушенням правил дорожнього руху, а тому повинен пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (16 год 13 хв запису).

Позивач зауважив, що для перевірки зазначених документів потрібні підстави, на що інспектор відповів, що у разі відмови пред`явити його, стосовно позивача буде винесена постанова (16 год 31 хв).

Позивач відмовився надавати ці документи, однак для встановлення його особи надав представнику поліції паспорт.

У подальшому сержантом поліції Попруженко А.В. винесено оскаржувану постанову.

Релевантне законодавство

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За правилами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача як суб`єкта владних повноважень, тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, що позивач порушив вимогу п. 2.4 "а" ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність настає у тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.4 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліції» визначено підстави для зупинки транспортного засобу. Зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Вказаною нормою визначений вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до приписів статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

При цьому вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки, визначеного п. 2.1 ПДР України переліку документів, обов`язково має передувати порушення водієм ПДР України, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.03.2019 року в адміністративній справі № 686/11314/17 та від 29.04.2020 в адміністративній справі № 201/16607/16-а.

Позивач був зупинений поліцейським на блокпосту для здійснення заходів з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах.

Процедура встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування визначені Порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455 (далі за текстом Порядок №1455).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1455 блокпост посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з підпунктом 1 пунктом 20 Порядку №1455 заходи з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах включають: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо); проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар); затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів; тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021, перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями.

Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян надано уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби, Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Пунктом 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу, вантажів, службових приміщень, житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1456 від 29.12.2021, передбачено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Висновки суду

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Як загальновідомо, у зв`язку широкомаштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого наразі триває.

Судом встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, зупинка транспортного засобу Mazda д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача мала місце на блокпості.

Оскаржувана постанова відповідачем складена щодо порушення позивачем п. 2.4 «а» ПДР України, що виявилось у непред`явленні посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до повного ознайомлення.

Суд виснує, що позивач був правомірно на підставі підпункту 1 пункту 20 Порядку №1455 зупинений на блокпосту для здійснення заходів з контролю в`їзду/виїзду на блокпостах.

У той же час, під час зупинки, представником патрульної поліції було встановлено явне порушення ПДР, а сам: позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Зокрема, п.2.3 «в» ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний користуватися ременями безпеки.

Це порушення чітко видно на початку відеозапису з нагрудної камери представника патрульної поліції (16 год 13 хв) і у цілому не заперечується позивачем на відео.

На думку суду, це адміністративне правопорушення є настільки явним і очевидним, вчиняється усвідомлено самим водієм, що не потребує будь-яких додаткових доказів для доведення його вчинення.

З огляду на це, суд вважає, що у інспектора поліції в силу ст. 31,32,35 Закону України «Про Національну поліції» та п. 10 Порядку №1456 були законні підстави для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, суд вважає, що наявна інформація на компакт-диску відеофіксації з місця події, підтверджує висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП, які доводять наявність адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Стосовно доводів позивача про те, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектором поліції було відмовлено у розгляді справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю доказів не можливістю складання постанови, то суд останні відхиляє, як такі, що повністю спростовуються оглянутими відеоматеріалами з місця події.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Щодо дотримання суб`єктом владних повноважень порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення

Суд уважає за необхідне зазначити, що положеннями КУпАП, які стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, установленими розділом ІV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу у відповідності до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З урахуванням наведеного, суд вказує, що передбачене законодавцем скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення є достатнім для виконання інспектором патрульної поліції приписів статті 279 КУпАП «Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення».

При цьому, доказів того, що позивачем заявлялись відповідні клопотання, надавались пояснення чи додаткові докази, яке у свою чергу б потребувало додаткового часу для розгляду справи, матеріали справи не містять.

Позивач лише просив надати йому докази порушення ним ПДР. Однак, як встановив суд вище, позивач під час зупинки транспорту не був пристебнутий ременем безпеки, що є очевидним і усвідомленим порушенням ПДР з боку самого позивача як водія, і не потребує додаткових доказів з боку працівника патрульної поліції.

Жодних доказів, підтверджуючих обґрунтування позовних вимог, позивачем разом з позовною заявою не надано, на противагу чому, стороною відповідача подано матеріали, що підтверджують факт не застосування ременя безпеки, що є обов`язком водія, сумнівів у достовірності яких, в суду немає.

Суд також зауважує, що згідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Враховуючи той факт, що суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України оскаржувана постанова винесена законно і скасуванню не підлягає, відповідно підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

Керуючись ст.ст.241 - 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі- відмовити.

Постанову серії ЕНА №2437396 від 20.06.2024 поліцейського 1 взводу 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Попруженко А.В. - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярощук

Повний текст рішення складено 09.10.2024