Справа № 200/2481/24
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Справа№200/2481/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

25.04.2024 до Донецького окружного адміністративного суду через підсистему «Електроний суд» надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 28.03.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 10.08.2021 виплаченого 28.03.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року у справі №ф; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 28.03.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 10.08.2021 виплаченого 28.03.2024 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №200/4650/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано Військової частини НОМЕР_1 докази виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 10.08.2021 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №200/4650/22.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.03.2024 йому виплачені належні суми грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017 - 2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням за період 01.01.2021 по 10.08.2021 в сумі 58347,96 грн. Проте, відповідачем не нарахована та не виплачена компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період 30.01.2020 до 28.03.2024 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов в якому останній зазначив, що військова частина НОМЕР_1 не отримувала заяви позивача про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, досудове врегулювання спору не відбувалось. Тому, на думку відповідача, відсутні підстави для визнання протиправними дій або бездіяльності відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується відповідною копією паспорта серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного перебування: АДРЕСА_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Військовою частиною НОМЕР_5 29.04.2015 року, позивач має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

З 30.01.2017 по 10.08.2021 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наданою до справи копією військового квитка серії НОМЕР_6 від 06.10.2005 року та не заперечується відповідачем у відзиві на позов.

Як вказується позивачем у позовній заяві, у період проходження ним військової служби нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювались відповідачем у заниженому розмірі, зокрема, під час нарахування грошового забезпечення позивача відповідач виходив із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено законом на 01 січня календарного року, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704.

Вказані обставини щодо застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 року, при нарахуванні грошового забезпечення позивача за період проходження позивачем військової служби (у тому числі при нарахуванні грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій) не оспорюються відповідачем у наданому до суду відзиві на позов.

Позивач вважає ці дії відповідача протиправними, оскільки, на переконання позивача, відповідачем при обчисленні та виплаті грошового забезпечення за період військової служби з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року мав бути врахований розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений за Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, а за період військової служби з 01.01.2021 року по 10.08.2021 року (у тому числі стосовно грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017 - 2021 роки) - установлений за Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі №200/4650/22 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного перебування: АДРЕСА_2 ) з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 року по 10.08.2021 року, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017 - 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного перебування: АДРЕСА_2 ) з 01.01.2021 року по 10.08.2021 року, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2017 - 2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату із урахуванням раніше вже виплачених сум.

Згідно банківської виписки про виплату коштів, 28.03.2024 позивачу, на виконання рішення суду, виплачено грошове забезпечення за період з 30.01.2020 до 10.08.2021 у сумі 58347,96 грн.

Вказані обставини визнаються сторонами та не є спірними.

Предметом позову є нарахування та виплата компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 28.03.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахованого грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 10.08.2021.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У відповідності до ст. 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: сума індексації грошових доходів громадян.

За ст. 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок №159).

За п.п. 1-5 Порядку № 159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: сума індексації грошових доходів громадян; (Пункт 3 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ №355 ( 355-2021-п ) від 14.04.2021).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць

За ч. 5 ст. 242 КАС України, ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 755/10947/17 (постанова від 30.01.2019) зробила висновок відповідно до якого під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція.

За правову позицією, викладеної в постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №240/6583/20, системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Колегія суддів Верховного Суду, розглядаючи справу №240/11882/19, вказала, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 12 січня 2018 року. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Крім того, аналогічна позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16, у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17.

Враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу перерахованого грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 10.08.2021, суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів.

Суд критично оцінює твердження відповідача щодо відсутності порушеного права позивача у зв`язку із неподанням ним заяви про виплату компенсації та посилання на практику Верховного Суду від 09.06.2021 по справі № 240/186/20, оскільки під час судового розгляду вказаної категорії справ суд застосовує останню правову позицію, викладену Верховним Судом у своїх постановах, зокрема, від 19.05.2022 по справі № 200/3859/21, від 24.01.2023 по справі № 200/10176/19-а.

Так, Верховний Суд дійшов висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Таким чином, виплата компенсації не обумовлюється зверненням із відповідною заявою, натомість обов`язок з її виплати виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що стягнення з бюджету військової частини різного роду компенсацій призводить до неможливості нарахувати в повному обсязі інші види обов`язкових соціальних виплат з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу другого статті 6 Закону № 2050 компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Аналогічні вимоги містить і пункт 7 Порядку № 159.

Таким чином, нормативно-правові акти визначають обов`язок виплатити компенсацію втрати частини доходів громадян за рахунок коштів відповідного бюджету підприємства, установи і організації, що фінансуються з бюджету, та не містять виключень.

Суд також критично ставиться до доводів відповідача щодо подвійного стягнення коштів, а саме стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, оскільки дані виплати регулюються різними нормативно-правовими актами та не є тотожними.

Зокрема, відповідальність для роботодавця за порушення строків розрахунків при звільненні передбачена ст. 117 КЗпП України. Натомість компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться за нормами Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.

При цьому, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню.

Оскільки позивач у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору (постанова ВС від 27 лютого 2024 року № 560/11405/23), судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 року по 28.03.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 10.08.2021 року виплаченого 28.03.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2023 року у справі №200/4650/22.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного перебування: АДРЕСА_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по день фактичної виплати індексації 28.03.2024 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено і підписано 30.10.2024 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв