Справа № 607/20737/24
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2024 Справа №607/20737/24 Провадження №2-а/607/400/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

представника позивача адвоката Каневської М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каневська Майя Олександрівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каневська М.О. звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинене в особливий період) від 21.08.2024 винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 21.08.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу 25 500 грн.

Зокрема йому ставиться у провину порушення абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», в якому зазначено обов`язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Разом з тим, позивач вважає, що дану постанова незаконною, оскільки у постанові не вказано обґрунтованих доказів вчинення адміністративного правопорушення. Так, позивач вказує, що він є військовозобов`язаним, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів та перебуває на обліку у 5-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 (Рокитне). Одночасно у вказаному реєстрі також міститься інформація про те, що за постановою ВЛК від 27.05.2002 він є непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Відтак, на переконання позивача зазначене у постанові про те, що він підлягає призову на військову службу по мобілізації суперечить нормам чинного законодавства, так як на момент на момент винесення постанови був відсутній висновок про його придатність до військової служби.

Окрім цього, він за власним бажанням до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не прибував, як це зазначене у постанові, а був фактично затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання ним своїх обов`язків водія ТОВ «Дорбут сервіс груп» на території м. Тернополя після перевірки військово-облікових документів. При цьому, він перебував на обліку, військово-обліковий документ пред`явив, дані оновив, від отримання повістки не відмовлявся. За таких обставин позивач вважає, що підстав для його затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 не було. Більше того, повістка для проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_3 йому не вручалась, проте в подальшому йому видано повістку для проходження медичного огляду за місцем проживання, що на думку позивача підтверджує неправомірність складення протоколу

Також позивач зауважує, що він не висловлював абсолютну відмову від проходження комісії, а пояснював, що хоче проходити ВЛК за місцем проживання, оскільки медична документація, яка підтверджує його стан здоров`я та містить інформацію про перенесені ним захворювання, отримані травми та поранення знаходиться за місцем його проживання, а відтак проведення медичного огляду в терміновому порядку суперечило б вимогам законодавства та зумовило б порушення його прав, як військовозобов`язаного.

Крім цього, як зазначалось вище він є особою, яка за рішенням ВЛК від 27.05.2002 визнана непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, при цьому Закон України від 21.03.2024 №3621-ІX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набув чинності 04.05.2024 та який скасував статус «обмежено придатний» надав право особам зі статусом «обмежено придатний» виконати обов`язок по проходженню медичного огляду до 04.02.2025. Проте, незважаючи на вказані обставини ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято рішення щодо негайного проходження медичного огляду.

Позивач вважає, що до нього безпідставно застосовано максимальну суму штрафу в сумі 25500 грн, оскільки він виконував вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, перебував на обліку, військово-обліковий документ пред`явив, дані оновив, від отримання повістки не відмовлявся, строк проходженню медичного огляду як «обмежено придатний» не порушив та до відповідальності за порушення мобілізаційного законодавства не притягувався.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що спірна постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Каневська М.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причини, хоча про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик до суду. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно з довідкою № ДО 819/06 виданої взамін військового квитка виданої 26.01.2006 ІНФОРМАЦІЯ_5 , рядовий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

З витягу із застосунку «Резерв +» слідує, що військово обліковий документ сформовано 11.07.2024 о 07 год. 47 хв., дата уточнення даних 11.07.2024.

16.08.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 видано направлення №8231 відповідно до якого, рядового запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Збройних Силах України, Національній гвардії України, Державній Прикордонній Службі України.

Згідно з актом фіксації відмови від проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.08.2024, з яким ОСОБА_1 ознайомився та проставив свій підпис, 16.08.2024 в каб. 105 ІНФОРМАЦІЯ_3 у присутності відповідних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаному ОСОБА_1 повідомлено про необхідність встановлення ступеню придатності до військової служби у зв`язку із проведенням загальної мобілізації, але від проходження медичного огляду та обстеження військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився.

Як вбачається із журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію виданих військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження огляду, у ньому зареєстровано направлення №8231. Також в журналі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК та підпису.

16.08.2024 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 60/932.

Згідно даного протоколу, 16.08.2024 ОСОБА_1 близько 10 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресок АДРЕСА_1 як такий, що підлягає призову на військом службу по мобілізації. Під час уточнення військово-облікових даних встановлено, що громадяни ОСОБА_1 не перебуває на військовому облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби відповідно до направлення на ВЛК від 16.08.2024 № 8231. Однак, громадянин ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та обстеження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився, що зафіксовано актом відмови від проходження ВЛК від 16.08.2024. У зв`язку і з вищевказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності, з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 № 49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII та буде закінченим прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказаний протокол було складено в присутності позивача ОСОБА_1 та примірник протоколу останньому вручено, що стверджується підписом позивача, проставленим у протоколі.

У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що він хоче проходити ВЛК за місцем проживання.

ОСОБА_1 також під підпис повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16 год. 30 хв. 21.08.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 204.

21.08.2024 адвокат Каневська М.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала до ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 16.08.2024, у якому просила закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 16.08.2024.

21.08.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) № 61/923, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.08.2024 ОСОБА_1 близько 10 год. 00 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресок АДРЕСА_1 як такий, що підлягає призову на військом службу по мобілізації. Під час уточнення військово-облікових даних встановлено, що громадяни ОСОБА_1 не перебуває на військовому облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби відповідно до направлення на ВЛК від 16.08.2024 № 8231. Однак, громадянин ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та обстеження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився, що зафіксовано актом відмови від проходження ВЛК від 16.08.2024. У зв`язку і з вищевказаним ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 30-3/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності, з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 № 49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII та буде закінченим прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) № 61/923 від 21.08.2024 була надіслана позивачу ОСОБА_1 поштовим зв`язком 22.08.2024.

Відповідно до копії облікової картки АІКС «Оберіг», ОСОБА_1 взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) 26.01.2006 о 13 год. 38 хв. Також містяться відомості, що ОСОБА_1 непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

16.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 вручено позивачу ОСОБА_1 повістку № 4/105/Г, якою останнього повідомлено про необхідність з`явитися 19.08.2024 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_9 (Києво Святошинський) для уточнення військово облікових даних.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 2 ст. 33 КУпАП встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і є тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату вчинення правопорушення діяв особливий період.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, відмову від проходження медичного огляду та обстеження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою (пункт 69).

Порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони (пункт 70).

Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік (пункт 71).

Резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду (пункт 74).

Відповідно до норм положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_10 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_11 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 (пункт 3.1 глави 3 розділу II).

Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

До початку проведення медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_11 отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю (пункт 3.4 глави 3 розділу II).

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14.02.2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ (пункт 3.5 глави 3 розділу II).

Як встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не відмовлявся проходити медичний огляд ВЛК, а просив надати йому можливість його пройти за місцем його проживання та перебування на обліку, куди б він мав змогу подати медичну документацію про стан свого здоров`я, що цілком узгоджується із вищевказаними нормами закону.

Вказане також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 60/932 від 16.08.2024, в яких останній зазначив, що він хоче проходити ВЛК за місцем проживання.

Із змісту спірної постанови вбачається, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 280 КУпАП не встановив всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, а саме не з`ясував наявність медичних документів щодо стану здоров`я для об`єктивного проходження ВЛК, подальше проходження обстеження у вузьких спеціалістів за направленням ВЛК, а також не врахував, що чинне законодавство України не містить заборони щодо проходження військовозобов`язаним військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військової служби не в день виявлення такого військовозобов`язаного.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що посадовою особою, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було надано оцінку наданим документам та не перевірено доводи зазначені в поясненнях під час складання протоколу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився та не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що провина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) № 61/923 від 21.08.2024 є підставним та підлягає до задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути судові витрати у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Каневська Майя Олександрівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення порушення в особливий період) № 61/923 від 21.08.2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 грн скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 01.11.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Каневська Майя Олександрівна РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець