Справа № 200/1391/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року справа №200/1391/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Череповський Є.В.), складене у повному обсязі 27 травня 2024 року у справі № 200/1391/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в відмові в призначенні пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ незаконними, та скасувати рішення від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (вх. № 280/5 від 09.01.2024), про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням судового рішення викладеного в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року ЄУП 200/1909/23, яку постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року СУП 200/1909/23, залишено без змін, та призначити мені пенсію за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з часу мого звільнення зі служби в поліції, тобто з 31 липня 2021 року, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії:

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 02 роки 11 місяців 15 днів);

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 25 вересня 2004 по 07 червня 2005 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 01 рік 00 місяців 18 днів);

- часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2015 року, з 11 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 25 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 29 грудня 2016 року по 15 березня 2017 року, з 15 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 20 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року, з 15 листопада 2017 року по 12 лютого 2018 року, з 12 лютого 2018 року по 01 травня 2018 року - один місяць за три місяці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, з часу звільнення зі служби в поліції, тобто з 31 липня 2021 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років для призначення пенсії, крім того, пакет документів для призначення пенсії отримано управлінням в січні 2024 року, відтак, підстави для призначення пенсії з 31 липня 2021 року відсутні.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.01.2017 Позивач має статус учасника бойових дій, у зв`язку з чим я маю право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції Соколова Володимира Віталійовича, наказом начальника ГУНП в Донецькій області № 429 о/с від 30 липня 2021 року «По особовому складу», відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію», з 30 липня 2021 року звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням).

Вказаним наказом встановлено, що станом на 30.07.2021 вислуга років позивача в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги складає: 20 років 07 місяців 21 день, загальний трудовий стаж - 31 рік 02 місяці 14 днів.

Наказом УМВС України в Донецькій області від 05 жовтня 2002 року №275 о/с позивача призначено на посаду оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області. Час перебування на посаді з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року.

Згідно наказу УМВС України в Донецькій області від 25 вересня 2004 року № 196 о/с позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області. Час перебування на посаді з 25 вересня 2004 року по 07 червня 2005 року.

Згідно розрахунку вислуги років для призначення пенсії майору поліції ОСОБА_1 , вислуга років, що дає право на призначення пенсії, згідно з розрахунком на 30 липня 2021 року становить 31 рік 02 місяці 14 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 00 р. 00 міс. 00 дн.; страховий стаж 10 р. 06 міс. 23 дн.

Листом ГУНП в Донецькій області від 24.12.2021 року №С-308/26/02-204 Позивачу зокрема було повідомлено, що на підставі заяви від 20.09.2021, наказом ГУНП в Донецькій області від 11.10.2021 № 558 о/с позивачу оголошено вислугу років на день звільнення у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 00 днів.

У зв`язку з тим, що вислуга років на день звільнення склала у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 00 днів, підстав для оформлення матеріалів пенсії відповідно до умов п. «а» ст. 12 Закону не має.

09 вересня 2021 року з заявою про призначення пенсії за вислугу років звільненого зі служби, через уповноважений структурний підрозділ Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

На день звільнення Позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до умов п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Вказана обставина не є спірною та не заперечується відповідачем.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року по справі №200/1391/22, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення середнього заробітку, було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із змінами та доповненнями.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії:

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 05 жовтня 2002 року по 25 вересня 2004 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 02 роки 11 місяців 15 днів);

- часу проходження служби в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Костянтинівського міського відділу УМВС України в Донецькій області в період з 25 вересня 2004 по 07 червня 2005 року - один місяць служби за півтора місяці (вислуга років, місяців, днів у пільговому обчисленні - 01 рік 00 місяців 18 днів);

- часу участі в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2015 року, з 11 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року, з 07 листопада 2015 року по 19 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 25 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року, з 29 грудня 2016 року по 15 березня 2017 року, з 15 березня 2017 року по 30 червня 2017 року, з 20 липня 2017 року по 25 жовтня 2017 року, з 15 листопада 2017 року по 12 лютого 2018 року, з 12 лютого 2018 року по 01 травня 2018 року - один місяць за три місяці.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 55 днів щорічної основної відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки та 56 календарних днів щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2020 роки, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні 2 календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 55 днів щорічної основної відпустки за 2015-2020 роки та 56 календарних днів щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2020 роки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 р. у справі №200/1909/22 - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 р. у справі №200/1909/22 - залишено без змін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, було прийнято рішення від 12 січня 2024 року № , про відмову в призначенні пенсії за вислугу років за пунктом а статті 12 Закону № 2262, у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років. В наданому пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років, саме в розрахунку вислуги років для призначення пенсії загальна вислуга років станом на 30.07.2021 становить 27 років 11 місяців 02 дні та у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день.

Відповідно до пункту а статті 12 Закону № 2262 для призначення пенсії за вислугу років особам, які звільнились зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу років 25 календарних років і більше.

Про прийняття зазначеного рішення позивач був повідомлений листом відповідача від 07.02.2024 року вих. №0500-0202-8/11741, до якого було додано копію даного рішення. Спірним питання даної справи є правомірність відмови управління у призначення пенсії відповідно до пункту а статті 12 Закону № 2262.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (частина 3 статті 25 Конституції України)

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ).

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За приписами статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95), «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Так, Верховний Суд у складі КАС в постанові від 02 грудня 2021 року у справі № 300/2497/19 пояснив, що умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто, вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їхню професійну працездатність.

Таким чином у даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що позивач не мав календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього був наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393, тобто: час його служби в календарному обчисленні складав 19 років 08 місяців 01 день, час служби в пільговому обчисленні - 05 років 07 місяців 19 днів. Таким чином, ВС КАС визнав, що загальна вислуга років для призначення пенсії - 25 років 03 місяці 20 днів.

Аналогічну позицію було зазначено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 3 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а.

В даному випадку, необхідний пільговий стаж позивача складає понад 25 роки, що є достатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону №2262.

Матеріали справи свідчать, що вислуга років позивача станом на час звільнення зі служби 30.07.2021 становила, у календарному обчисленні 20 років 07 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 02 дні, тобто її розмір відповідає умовам, визначеним пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Крім того, в рішенні по справі № 200/1909/22 встановлено, що позивач має достатню кількість календарної вислуги років, яка дає право на призначенні пенсії за вислугу років за пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а відповідачем протиправно відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років на підставі вказаної норми Закону № 2262-ХІІ.

Тому рішення ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на відсутність у позивача необхідної вислуги років згідно з вимогами п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ та недосягнення відповідного віку є протиправним та підлягає скасуванню, а відповідач зобов`язаний призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, пенсійний орган має призначити пенсію позивачу з дати набуття права на неї.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року № 200/1391/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

І.В. Сіваченко