Справа № 452/3993/24
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/3993/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейської СРПП ВП1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Кривулич Галини Василівни, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (в порядку адміністративного судочинства),

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 29.10.2024 року звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД №780455 від 03.10.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425,00 грн.

Дослідивши позовну заяву та матеріали, додані до неї, суддя дійшла висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (що є джерелом права для суду) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), §§ 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85). Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Позивач, звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з урахуванням тієї обставини, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, жодного доказу на підтвердження цієї обставини суду не надано.

Як наслідок, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо територіальної підсудності даного спору.

Крім того, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Суддя зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАСУ у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суддя зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Позовна заява до суду надійшла 29.10.2024 року, позивач просить скасувати постанову від 03.10.2024 року. В заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач посилається на ті обставини, що оскаржувана постанова ним отримана 18.10.2024 року, проте доказів цього суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище недоліки, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Крім того, суддя звертає увагу позивача на те, що відповідно до правової позиції, наведеної Верховним Судом у постановах від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17, від 26.12.2019 року у справі №724/716/16-а та інших, що вказує на сталість цієї позиції, відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Керуючись ст. ст.160, 169 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейської СРПП ВП1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Кривулич Галини Василівни, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (в порядку адміністративного судочинства), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення (в порядку адміністративного судочинства) - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення визначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити позивача, що у випадку, якщо в зазначений строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя