Справа № 260/4795/24
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2024 року м. Ужгород№ 260/4795/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ф. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження;

2) визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 20.04.2005 року по 05.06.2015 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяця;

3) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 , вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 20.04.2005 року по 05.06.2015 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяця;

4) справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 у період служби в органах внутрішніх справ з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року проходив на посадах: оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого та старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Закарпатській області, стаж роботи на яких, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14 листопада 2007 року № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби» та Постанови Верховної Ради України «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально- технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» від 16 грудня 1993 року № 3720-ХІІ» (далі - Постанова), обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби. 18 червня 2024 року позивач звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з рапортом, у якому просив зарахувати до календарної вислуги років наявну пільгову вислугу, передбачену наказом МВС України № 431 від 14 листопада 2007 року, сформовану за період з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року, з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби в УБОЗ МВС України. Листом від 15 липня 2024 року за № Т-/599/106/2-2024 позивачеві надано інформацію на рапорт від 18 червня 2024 року, у якому повідомлено, що стаж служби на затвердженому переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організовано злочинністю Міністерства внутрішніх справ України обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у період з 20 квітня 2005 року по 09 квітня 2015 року, який у пільговому обчисленні становить 04 роки 11 місяців 24 дні, та вказаний період зараховується до його вислуги років при звільненні зі служби в поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Станом на 10 липня 2024 року стаж служби в поліції позивача складає 20 років 03 місяці 17 днів, календарна вислуга - 20 років 03 місяці 17 днів, тобто відповідно до пункту «а» абзацу першого статті 12 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для призначення йому пенсії за вислугу років наразі відсутні. Враховуючи викладене, підстави для перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та календарної вислуги років з урахуванням проходження служби, періоди якої обчислюються на пільгових умовах, відсутні. При цьому, відповідач загалом не заперечує наявність підстави для пільгового обчислення вислуги років протягом цього періоду, однак він вважає, що пільгове обчислення вислуги років є лише призначеними пенсіями, після набуття права на таку.

Вважаючи відмову відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років, сформованої за період з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року у загальній кількості 04 роки 11 місяців 24 дні, протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У подальшому до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 в період з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема: з 20.04.2005 року по 10.09.2007 року - обіймав посаду оперуповноваженого Ужгородського відділу по боротьбі з організованою злочинністю (м. Ужгород) УБОЗ УМВС України в Закарпатській області; з 10.09.2007 року по 12.06.2008 року - обіймав посаду оперуповноваженого відділу розкриття резонансних злочинів УБОЗ УМВС України в Закарпатській області; з 12.06.2008 року по 10.12.2008 року - обіймав посаду оперуповноваженого відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ УМВС України в Закарпатській області; з 10.12.2008 року по 16.07.2010 року - обіймав посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ ГУМВС України в Закарпатській області; з 16.07.2010 року по 01.10.2010 року - обіймав посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими групами і злочинними організаціями УБОЗ в Закарпатській області ГУМВС України в Закарпатській області; з 01.10.2010 року по 08.09.2011 року - обіймав посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з організованими злочинними групами УБОЗ в Закарпатській області УМВС України в Закарпатській області; з 08.09.2011 року по 01.03.2012 року - обіймав посаду оперуповноваженого відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами УБОЗ в Закарпатській області УМВС України в Закарпатській області; з 01.03.2012 року по 15.05.2012 року - обіймав посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами УБОЗ УМВС України в Закарпатській області; з 15.05.2012 року по 05.06.2015 року - обіймав посаду оперуповноваженого відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами УБОЗ УМВС України в Закарпатській області.

06 листопада 2015 року позивач був звільнений зі служби в міліції у запас ЗСУ за п 64 «з» (у зв`язку з переходом в інші міністерства, установи) згідно п. 9 розділу 6 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

07 листопада 2015 року позивача прийнято на службу в поліцію, в якій обіймав різні посади та ц проходить службу на даний час.

18 червня 2024 року позивач звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з рапортом, у якому просив зарахувати до календарної вислуги років наявну пільгову вислугу, передбачену наказом МВС України № 431 від 14 листопада 2007 року, сформовану за період з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року, з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби в УБОЗ МВС України..

Листом від 15 липня 2024 року за № Т-/599/106/2-2024 позивачеві надано інформацію на рапорт від 18 червня 2024 року, у якому повідомлено, що стаж служби на затвердженому переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організовано злочинністю Міністерства внутрішніх справ України обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у період з 20 квітня 2005 року по 09 квітня 2015 року, який у пільговому обчисленні становить 04 роки 11 місяців 24 дні, та вказаний період зараховується до його вислуги років при звільненні зі служби в поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Відповідно, відмовлено у здійсненні перерахунку календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 20.04.2005 року по 05.06.2015 року.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ст. 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно частин першої-третьої статті 78 Закону № 580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Позивач вважає, що не зарахування до стажу спірних періодів позбавляє його права на звернення за отриманням пенсії згідно з нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).

При цьому, судом встановлено, що позивач на теперішній час працює в ГУНП в Закарпатській області на посаді начальника відділу Управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Положеннями статті 1 Закону № 2262 передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, регламентовані ст. 17 Закону № 2262, серед яких: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 17.07.1992 року за № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок №393).

Водночас суд враховує, що Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, окрім того, що передбачений Постановою КМ України від 17.07.1992 року за № 393.

Отже, на переконання суду, норми Порядку №393 необхідно застосовувати не лише при обчисленні вислуги років після звільнення особи зі служби в поліції, але й під час проходження такої служби, з метою встановлення права на пенсію за вислугу років. При цьому, таке обчислення вислуги років відповідно до Порядку №393 проводиться лише з метою подальшого призначення пенсії.

Окрім того суд враховує правові висновки об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а, відповідно до яких - при встановленні наявності в особи права на пенсію за нормами Закону № 2262, обрахунок вислуги років такої слід здійснювати з урахуванням пільгового зарахування періодів служби, визначених Порядком № 393.

Згідно з пп. «в» п. 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Період служби позивача в підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29.07.2008 року за № 361 «Про затвердження Переліку посад працівників карного розшуку органів внутрішніх справ, за яким зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця», зараховується до вислуги років, яка дає право на пенсію з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

При цьому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.11.2007 року за № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби» (далі - Наказ № 431) відповідно до Постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 року № 3720-XII, а також з метою соціального забезпечення працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Відповідно до п.2 Наказу № 431 вислуга років на пільгових умовах зараховується особам з дня призначення на посади працівників, зазначених у пункті 1 цього наказу (крім усіх посад секретаріату, канцелярії, чергової частини, аналітичного центру, режимно-секретних підрозділів, фінансової і господарської частини та посади помічника керівника органів виконавчої влади, установ, підприємств і організацій з питань взаємодії в боротьбі з організованою злочинністю), які перебували на службі після набрання чинності Постановою Верховної Ради України від 16.12.1993 року №3720-XII.

Відповідно до Переліку, затвердженого Наказом № 431, до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби, по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті: віднесено посади, зокрема, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах; оперуповноваженого в особливо важливих справах.

Відтак, враховуючи законодавче врегулювання питання пільгового обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, то періоди служби позивача в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 20.04.2005 року по 05.06.2015 року повинні бути зараховані на пільгових умовах до часу проходження служби з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Календарна вислуга років ОСОБА_1 станом на 10.07.2024 року становила 20 років 03 місяці 17 днів.

В той же час, відмовляючи в зарахуванні вислуги років позивача у пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення позивачу пенсії, відповідач вказує на можливість такого обчислення лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років.

Тобто відповідач розмежовує поняття «календарна вислуга років» та «пільгова вислуга років».

В аспекті викладеного слід враховувати висновки суду касаційної інстанції в справі № 480/4241/18, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.12.2021 року.

Зокрема, в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

При цьому таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

За таких обставин суд констатує, що позивач має право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу, яка сформована за період з 20.04.2005 року по 05.06.2015 року - з розрахунку 1,5 місяця за 1 місяць служби в органах внутрішніх справ. Зазначені розрахунки підтверджуються записами послужного списку позивача.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить висновку про протиправність відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, викладеної в листі ГУНП в Закарпатській області від 15.07.2024 року № Т-599/106/2-2024, відтак, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 , вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 20.04.2005 року по 05.06.2015 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на вищенаведене, судом враховуються аргументи позивача про те, що його спірна пільгова вислуга років підлягає зарахуванню до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, відповідно обраний позивачем спосіб захисту свою своїх прав є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Виходячи з наведеного, в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Крім цього вказана позиція суду узгоджується із позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладеною ним у постанові від 12.10.2022 року по справі №380/4723/22, про те, що: «…для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах».

Також суд враховує положення Висновку N11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність відмови у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги та до стажу роботи в поліції, в зв`язку з чим та на підставі встановлених судом обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи - суд приходить до висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ф. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 , вислуги в пільговому обчисленні, сформованої за періоди служби у підрозділах боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ з 20 квітня 2005 року по 05 червня 2015 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець