Справа № 460/6716/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2024 року м. Рівне №460/6716/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати суми (заборгованість) недоотриманої пенсії згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/24952/22, яке набрало законної сили та підлягає виконанню; зобов`язання здійснити виплату недоотриманої пенсії згідно рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/24952/22, яке набрало законної сили та підлягає виконанню.

Ухвалою від 25.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/6716/24 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 29.07.2024 провадження в адміністративній справі №460/6716/24 зупинено, а ухвалою від 31.10.2024 поновлено.

В обґрунтування позову зазначає, що його батько ОСОБА_2 , отримував пенсію відповідно до Закону №2262-XII та відповідачем на виконання рішення суду у справі №460/24952/22, здійснено перерахунок пенсії, проте заборговану пенсію виплачено не було. Після смерті батька він звернувся до ГУ ПФУ у Рівненській області із заявою про виплату донарахованої його батьку за життя пенсії, але відповідач безпідставно відмовив у здійсненні відповідної виплати, мотивуючи тим, що для включення нарахованих доплат до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, необхідно надати рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження. Разом з тим, його звернення про заміну сторони виконавчого провадження суд у справі №460/24952/22, відхилив. Позивач вважає дії відповідача протиправними, бо відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ він має право на одержання недоотриманої пенсії як син померлого пенсіонера, який проживав з ним до дня смерті й звернувся із відповідною заявою протягом встановленого строку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/24952/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 по 31.10.2022 нараховано суму пенсії в розмірі 145475,97 грн. Виплата нарахованих сум пенсіонеру не проведена своєчасно через недостатнє фінансування з Державного бюджету України. Відповідач зауважив, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату суми пенсії, що лишилася недоотриманою у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , та йому було роз`яснено норми чинного законодавства, які регулюють порядок виплати пенсії, зокрема вказано на необхідність заміни сторони у справі №460/24952/22.

Інших заяви по суті справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Не є спірною та обставина, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ у Рівненській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 у справі №460/24952/22 визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Головне управління ПФУ в Рівненській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» від 10.06.2022 №2340, з врахуванням проведених виплат.

Головне управління ПФУ в Рівненській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 і за період з 01.04.2019 по 31.10.2022 нарахувало суму пенсії в розмірі 145475,97 грн (а.с.19).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.11.2023 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

21.03.2024 приватним нотаріусом Дубенського районного округу заведено спадкову справу №47/2024 до майна померлого ОСОБА_2 і довідкою №02-14/136 від 30.04.2024 підтверджено, що спадкоємцем за законом, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є його син ОСОБА_1 (а.с.17).

Довідкою Демидівської селищної ради №197 від 10.06.2024 підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 , що підтверджено записами в погосподарській книзі (а.с.12).

ОСОБА_1 звертався до Головного управління ПФУ в Рівненській області із заявою про виплату недоодержаної його батьком у зв`язку із смертю невиплачених сум пенсії на виконання рішення суду у справі №460/24952/22.

Листом від 28.05.2024 Головне управління ПФУ у Рівненській області повідомило, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, необхідно надати рішення суду про заміну стягувача правонаступником (а.с.19).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно із частинами першою-третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З наведеного слідує, що недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Отже, Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21).

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-ІV та частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання (зазначену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2022 року у справі №200/10136/20-а, від 09 червня 2022 року у справі №200/12094/18-а).

Аналогічний підхід до правозастосування знайшов відображення в постановах Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/16546/21, від 22 листопада 2023 у справі №420/1966/19, від 15 грудня 2023 у справі №805/2628/18-а.

Згідно частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України №10-1 від 02.03.2023).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Порядку №3-1 разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду.

При вирішенні спору суд враховує, що позивач у порядку частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ звернувся до відповідача із заявою про виплату сум пенсії, що підлягали виплаті його батьку та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, з дотриманням строку, визначеного частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ та з наданням необхідних документів.

Таким чином, позивач дотримався умов, які визначені статтею 61 Закону №2262-XII та Порядком №3-1.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази про наявність інших осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або членів сім`ї, які проживали разом із пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті. Суду не надано також доказів, що інші, крім позивача, особи зверталися до із заявою про виплату недоодержаних ОСОБА_2 сум пенсії до цього часу.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 відповідно до положень статті 61 Закону №2262-XII має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті його батькові, і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Розмір заборгованості підтверджено відповідачем розрахунком пенсії за період з 01.04.2019 по 31.10.2022 на виконання рішення суду у справі №460/24952/22 (145475,97 грн.).

Суд відхиляє доводи відповідача про необхідність подання позивачем ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження та/або про здійснення процесуального правонаступництва у справі №460/24952/22 для отримання недоодержаної у зв`язку із смертю батька суми пенсії, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів, які б свідчили, що дії щодо відмови у виплаті недоодержаної суми пенсії ОСОБА_2 його синові ОСОБА_1 вчинені відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

З огляду на встановлені обставини справи та коментовані норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Рівненській області щодо відмови у виплаті позивачу неодержаної пенсії батька ОСОБА_2 після його смерті в сумі 145475,97 грн. та зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоодержану пенсію в такій сумі.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії його батька ОСОБА_2 , що залишилася недоодержаною у зв`язку із смертю, і була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/24952/22 в сумі 145475,97 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області виплатити ОСОБА_1 пенсію його батька ОСОБА_2 , що залишилася недоодержаною у зв`язку із смертю, і була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/24952/22 в сумі 145475,97 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 жовтня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко