Справа № 520/25483/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

31.10.2024 р. справа №520/25483/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі за текстом - Відповідач №1), Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - Відповідач №2), третя особа - Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про 1) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; 2) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки), форма "Ф", від 02.09.2021 № 0-2657; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8, штраф за порушення законодавства про патентування, порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі та послуг в сумі 99 060,70 грн; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № , ПДВ в сумі 244 266,55 грн, згідно акту перевірки нібито занижено суму податкового зобов`язання із посиланням на надані мною письмові пояснення та документальні підтвердження; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № , військовий збір в сумі 420,10 грн. та штраф в сумі 105,02 грн; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, військовий збір в сумі 11 197,78 грн. та штраф в сумі 1678,65 грн; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, податок на доходи фізичних осіб в сумі 134 373,41 грн. та штраф в сумі 20 143,86 грн; 8) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8, штраф за ненадання для перевірки документів з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн; 9) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 7875,10 грн.; 10) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 331,71 грн. та пеня в сумі 18,24 грн; 11) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 2679,49 грн та пеня - 664,02 грн; 12) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 340,00 грн; 13) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 850,00 грн; 14) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 3710,70 грн; 15) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, єдиний податок в сумі 5041,00 грн та штраф в сумі 1260, 25 грн; 16) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8, неподання декларації про доходи за 2018 рік, штраф в сумі 340 грн; 17) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; 18) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; 19) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; 20) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; 21) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; 22) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; 23) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Харківській області, форма "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900.

Позов заявника було зареєстровано Харківський окружним адміністративним судом у межах справи №520/25483/23.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023р. у справі №520/25483/23 позов було залишено без руху у звязку із недоліками в оформленні у вигляді відсутності копій позову та доданих матеріалів для усіх учасників справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023р. у справі №520/25483/23 позов було прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі у якості відповідача ГУ ДПС у Харківській області, поновлено строк для звернення до суду, витребувано у ГУ ДПС у Харківській області податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0127377- 1310-2657 від 01.10.2018; форми "Ф" № 0166126- 3314-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 05.05.2020; форми "Ф" № 0-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 06.05.2021; форми "Ф" № 0117703- 2408-2657 від 01.01.1900.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024р. справа №520/25483/23 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 позов було залишено без руху у звязку із виявленими після прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі недоліками в оформленні позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024р. у справі №520/25483/23 продовжено по суті розгляд справи за вимогою про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657; витребувано докази.

Вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. у справі №520/25483/23 в іншій частині вимог - було визнано невиконаними. Позов в частині вимог: 1) визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №Ф-42038 (приєднано до позову; т.1 а.с.10 зворот); 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 про застосування 99.060,70грн. штрафу (приєднано до позову; т.1 а.с.9); 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.11-12); 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.30); 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.27); 7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.26); 8) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову, т.1 а.с.10); 9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.14); 10) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.16); 11) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.18); 12) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.20); 13) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.33); 14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.23); 15) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.25) повторно залишено без руху.

Також роз`єднано в окремі провадження об`єднані у позові вимоги. У межах справи №520/25483/23 залишено вимоги про: 1) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) за єдиним внеском від 31.05.2021 за № 42038; 2) визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки), форма "Ф", від 02.09.2021 № 0-2657; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "С", від 31.05.2021 за № 8, штраф за порушення законодавства про патентування, порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі та послуг в сумі 99 060,70 грн; 4) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № , ПДВ в сумі 244 266,55 грн, згідно акту перевірки нібито занижено суму податкового зобов`язання із посиланням на надані мною письмові пояснення та документальні підтвердження; 5) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш", від 31.05.2021 за № , військовий збір в сумі 420,10 грн. та штраф в сумі 105,02 грн; 6) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, військовий збір в сумі 11 197,78 грн. та штраф в сумі 1678,65 грн; 7) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Р", від 31.05.2021 за № 8, податок на доходи фізичних осіб в сумі 134 373,41 грн. та штраф в сумі 20 143,86 грн; 8) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС", від 31.05.2021 за № 8, штраф за ненадання для перевірки документів з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1020,00 грн; 9) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 7875,10 грн.; 10) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 331,71 грн. та пеня в сумі 18,24 грн; 11) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 2679,49 грн та пеня - 664,02 грн; 12) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску - 340,00 грн; 13) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 850,00 грн; 14) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, штраф з єдиного внеску в сумі 3710,70 грн; 15) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "Ш" від 31.05.2021 за № 8, єдиний податок в сумі 5041,00 грн та штраф в сумі 1260, 25 грн; 16) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у м. Києві, форма "ПС" від 31.05.2021 за № 8, неподання декларації про доходи за 2018 рік, штраф в сумі 340 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2024р. у справі №520/25483/23 викладені в заяві від 30.08.2024р. доводи визнано недостатніми підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду. Заяву про поновлення строку звернення до суду від 30.08.2024р. - залишено без задоволення. Вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2024р. та від 26.08.2024р.у справі №520/25483/23 - визнано невиконаними. Позов в частині вимог: 1) визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №Ф-42038 (приєднано до позову; т.1 а.с.10 зворот); 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 про застосування 99.060,70грн. штрафу (приєднано до позову; т.1 а.с.9); 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.11-12); 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.30); 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.27); 7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.26); 8) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову, т.1 а.с.10); 9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.14); 10) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.16); 11) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.18); 12) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.20); 13) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.33); 14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.23); 15) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.25) - залишено без розгляду.

Отже суд в межах даної справи розглядає позовні вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що у контролюючого органу були відсутні підстави для її формування. Також посилався на те, що Головне управління ДПС у м. Києві провело документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності заявника через рік після припинення діяльності фізичної особи-підприємця в період перебування заявника за кордоном.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що згідно з базами даних ІКС ДПС станом на 01.09.2021 у ФОП ОСОБА_1 обліковувався податковий борг на загальну суму 173.441,77 грн у тому числі: по коду платежу 11010500 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) у сумі 157.137,52 грн; по коду платежу 11011001 (військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) у сумі 12.981,45 грн; по коду платежу 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб) у сумі 3.313,44 грн; по коду платежу 11010100 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати) у сумі 9,36 гривень. Тому податкова вимога контролюючим органом складена правомірно.

Третя особа правом надання пояснень по суті спору не скористалась, надала до суду витребувані судом докази на виконання ухвали від 09.09.2024р. про витребування доказів.

Суд, вивчивши доводи позову та аргументи відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, всебічно перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи приватного права - резидента України, у якості платника ЄСВ знаходиться на обліку в ГУ ДПС у м.Києві.

У позові заявником у якості зареєстрованого місця проживання указано адресу - АДРЕСА_1 (далі за текстом - Адреса №1).

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №230094 від 18.09.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру місцезнаходженням заявника як фізичної особи - підприємця за період 01.04.2005р.-23.03.2017р. було указано АДРЕСА_2 (далі за текстом - Адреса №2).

Згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку від 15.03.2018р. податковою адресою заявника була поштова адреса - АДРЕСА_3 (т.1 а.с.50).

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №230105 від 18.09.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру місцезнаходженням заявника як фізичної особи - підприємця за період 14.03.2018р.-13.05.2020р. було указано АДРЕСА_3 (далі за текстом - Адреса №3).

13.05.2020р. підприємницька діяльність заявника була припинена за власним рішенням.

У силу спеціального застереження за п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №730780 від 08.08.2024р. з Єдиного державного демографічного реєстру адресою реєстрації заявника є - АДРЕСА_4 (далі за текстом - Адреса №4).

Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78. п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, п. 2 ст. 13 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями), у зв`язку зі змінами п. 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ, унесеними Законом України від 14 липня 2020 року № 786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб-підприємців», наказу від 10.03.2021 № 1934-п, виданого Головним управлінням ДПС у м, Києві, проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання платником податків вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 13.05.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 13.05.2020.

Доказів оскарження заявником наказу ГУ ДПС у м.Києві від 10.03.2021 № 1934-п матеріали справи не містять.

Доказів визнання протиправним і скасування наказу ГУ ДПС у м.Києві від 10.03.2021 № 1934-п матеріали справи не містять.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем був складений Акт від 12.04.2021 року №29134/Ж5/26-15-07-09-08/ (далі за текстом - Акт №29134), в якому зазначено про виявлені порушення норм Податкового кодексу України, а саме:

- п.п. 49.18.5 п. 49,18 ст. 49 ПКУ, а саме ФО-П ОСОБА_1 , в період з 01.01.2018 по 31.08.2018 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування, декларацію про майновий стан та доходи за 2018 рік не подано;

- п. 57.1 ст. 57 ПКУ, а саме порушення термінів сплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб-підприємців за 2019 рік в сумі 5 040,95 грн. (термін сплати 20.02.2020 фактично сплачено 26.02.2020);

- п. 44.3. ст. 44 ПКУ, а саме ФО-П ОСОБА_1 не надано до перевірки документи щодо фінансово господарської діяльності за перевіряємий період;

- п. 177.2 ст. 177 ПКУ, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб за 2019 - 2020 роки в сумі 134 373,41 грн., у т.ч. за 2019 в сумі 80 575,47 грн., 2020 в сумі 53 797,94 грн.;

- п. 57.1 ст. 57 ПКУ, а саме порушення термінів сплати грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами - підприємцями за результатами річного декларування за 2019 рік в сумі 420,08 грн. (термін сплати 20.02.2020 фактично сплачено 26.02.2020);

- п.п. 1.2 п.п. 1.3 п. 161 підрозд. 10 розд. XX ПКУ, а саме ФО-П ОСОБА_1 отримано оподаткований дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2019-2020 рр., з якого ненараховано та не сплачено військового збору у розмірі 11 197,78 грн., у тому числі за 2019 в сумі 6 714,62 грн., та за 2020 в сумі 4 483,16 грн.;

- п. 295.1 ст. 295 ПКУ, а саме порушення термінів сплати авансових внесків по єдиному податку протягом визначеного строку;

- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-УІ від 08.07.2010 із змінами та доповненнями, а саме: ФО-П ОСОБА_1 не своєчасно сплачено за 2018 в сумі 2 371,02 грн. (термін сплати 11.02.2019, фактично сплачено 18.07.2019), за II квартали 2019 в сумі 2 300,08 грн. (термін сплати 19.07.2019, фактично сплачено 18.10.2019) та за III квартали 2019 в сумі 2 300,08 грн. (термін сплати 21.10.2019, фактично сплачено 19.12.2019);

- п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI із змінами і доповненнями, а саме ФО-П ОСОБА_1 не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальній сумі - 61 486,62 грн., за 2017 в сумі 2 112,00 грн., за 2019 в сумі 35 151,54 грн. та за 2020 в сумі 24 223,08 грн.;

- п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2664-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, ФО-П ОСОБА_1 , не вірно подані Таблиці 1 Додатку 5 Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями за 2017 (не вказані нарахування), та звіти за 2019-2020 рр. подані з невірно визначеним чистим доходом;

- абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-УІ від 08.07.2010 із змінами та доповненнями - ФО-П ОСОБА_1 не своєчасно сплачено єдиний внесок нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди, а саме не своєчасно сплачено єдиний внесок з суми нарахованої заробітної плати за жовтень 2019 в сумі 1 658,59 грн (термін сплати 25.11.2019, фактично сплачено 06.12.2019);

- п. 4 ч. 2 ст. 6, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 із змінами та доповненнями, а саме ФО-П ОСОБА_1 не своєчасно подано звіти про суми нарахованої заробітної плати за березень 2014 (термін подання 20.04.2014, фактично подано 22.04.2014), за червень 2019 (термін подання 22.07.2019, фактично подано 07.10.2019), за серпень 2019 (термін подання 20.09.2019, фактично подано 20.10.2019), за жовтень 2019 (термін подання 20.11.2019, фактично подано 25.11.2019) таза січень 2020 (термін подання 20.02.2020, фактично подано 17.06.2020);

- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, ПКУ, а саме ФО-П ОСОБА_1 занижено суму зобов`язань з ПДВ, що підлягає до сплати в період з 11.10.2019 по 13.05.2020 на загальну суму 211 033,39 грн., а саме за 2019 у сумі 113 407,39 грн. та за 2020 в сумі 97 626,00 грн.;

- ст. 3 Закону № 265, а саме проведення розрахункових операцій ФО-П ОСОБА_1 за період з 01.10.2019 по 13.05.2020 без застосування РРО на загальну суму 999 607,00 грн., в т.ч. за 2019 на суму 567 037,00 та за 2020 на суму 432 570,00 грн.

Доказів оскарження заявником дій контролюючого органу з приводу проведення заходу податкового контролю на виконання наказу ГУ ДПС у м.Києві від 10.03.2021 № 1934-п матеріали справи не містять.

Із посиланням на Акт №29134 контролюючим органом - ГУ ДПС у м.Києві були прийняті: податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8 про застосування штрафу у розмірі 99.060,70 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 211.033,39 грн та штраф на суму 33.233,16 грн; рішення від 31.05.2021 №8 про застосування штрафних санкцій на суму 7.875,10 грн; рішення від 31.05.2021 №8 про застосування штрафних санкцій на суму 331,71 грн; рішення від 31.05.2021 №8 про застосування штрафних санкцій на суму 2.679,49 грн; рішення від 31.05.2021 №8 про застосування штрафних санкцій на суму 340,00 грн; рішення від 31.05.2021 №8 про застосування штрафних санкцій на суму 850,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8 про застосування штрафних санкцій на суму 3.710,70 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8 про застосування штрафних санкцій на суму 105,02 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8 про застосування штрафних санкцій на суму 1.260,25 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8 про застосування штрафних санкцій на суму 340,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8 про застосування штрафних санкцій на суму 1.020,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 134.373,41 грн та штраф на суму 20.143,86 грн; податкове повідомлення-рішення від 31.05.2021р. №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 11.197,78 грн та штраф на суму 1.678,65 грн.

За матеріалами справи перелічені рішення суб"єкта владних повноважень були направлені на належну податкову адресу заявника (про зміну якої заявник письмово ГУ ДПС у м.Києві не сповіщав) і тому підлягають кваліфікації у якості вручених платнику податків за правилами ст.ст.42, 45 Податкового кодексу України.

02.09.2021р. за подією відображення в інтегрованій картці платника податкового боргу ГУ ДПС у м. Києві за підписом керівника (його заступника або уповноваженої особи) ОСОБА_2 була винесена податкова вимога №0-2657 про сплату 173.441,77 грн., яка була надіслана платнику 01.06.2021р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Дане поштове відправлення 02.07.2021р. було повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Позивачем було подано адміністративну скаргу на податкову вимогу ГУ ДПС у м.Києві №0-2657 від 02.09.2021р. про сплату 173.441,77 грн. та рішенням ДПС України від 18.08.2023р. №23620/6/99-00-06-03-03-06 залишено без змін податкову вимогу, а скаргу - без задоволення.

Дане рішення було направлено заявнику 18.08.2023р. та повернулось до контролюючого органу неврученим у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Стверджуючи про невідповідність закону означеного управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень у формі податкового повідомлення-рішення, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що в Україні як у правовій державі, де проголошена дія верховенства права та найвищою соціальною цінністю є людина, згідно з ст.ст. 1, 3, 8, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України усі без виключення суб`єкти права (учасники суспільних відносин) зобов`язані дотримуватись існуючого правового порядку, утримуючись від використання права на "зло"/зловживання правом, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати покладені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом, і тому до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

З 01.01.2011р. суспільні відносини з приводу виконання учасниками суспільних відносин податкового обов"язку унормовані приписами Податкового кодексу України.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням п.п.14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, неоплачене у визначений законом строк грошове зобов"язання платника податків трансформується у податковий борг.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За змістом розділу ІІ, ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Статтею 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Частиною 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Суд відзначає, що усі податкові повідомлення рішення контролюючого органу, на підставі яких складено оскаржувану податкову вимогу, містять відомості про податкову адресу заявника як АДРЕСА_5 .

Ця адреса відповідає відомостям про місцезнаходження заявника як фізичної особи - підприємця за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_3 (далі за текстом - Адреса №4).

Саме на цю адресу відповідачем ГУ ДПС у м.Києві були направлені податкові повідомлення рішення, на підставі яких складено оскаржувану податкову вимогу, котрі були повернуті за закінченням терміну зберігання.

Отже, станом на момент складення податкової вимоги від 02.09.2021р. №0/2657 податковий борг обліковувався в інтегрованих картках заявника та був узгоджений, а тому оскаржена податкова вимога складена контролюючим органом правомірно.

Стосовно посилань заявника на те, що контролюючим органом не було належним чином повідомлено заявника про наявність податкового боргу та податкових повідомлень-рішень, на підставі яких він виник, та на те, що про наявність зазначеної податкової вимоги заявник дізнався з сайту судової влади, де розміщено ухвалу по справі №320/16435/23 суд зазначає, що у межах справи №520/25483/23 предметом позову є вимоги відносно індивідуальних актів суб"єкта владних повноважень - ГУ ДПС у м.Києві, датованих 02.09.2021р. (податкова вимога Головного управління ДПС у м. Києві від 02.09.2021р. №0-2657) та 31.05.2021р. (відносно решти рішень контролюючого органу, винесених із посиланням на акт перевірки від 12.04.2021р. №29134/Ж5/26-15-07-09-08/), а саме вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-42038 від 31.05.2021, податкові повідомлення - рішення від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № , від 31.05.2021 № , від 31.05.2021 №8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 №8, від 31.05.2021 № 8, від 31.05.2021 № 8.

У силу спеціального застереження за п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.42.3 ст.42 Податкового кодексу України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 66.3 ст.66 Податкового кодексу України визначено, що у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Ухвалою суду від 23.09.2024р. у даній справі позов в частині вимог: 1) визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №Ф-42038 (приєднано до позову; т.1 а.с.10 зворот); 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 про застосування 99.060,70грн. штрафу (приєднано до позову; т.1 а.с.9); 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.11-12); 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.30); 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.27); 7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.26); 8) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову, т.1 а.с.10); 9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.14); 10) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.16); 11) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 № 8 (приєднано до позову; т.1 а.с.18); 12) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.20); 13) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.33); 14) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021 №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.23); 15) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 31.05.2021р. №8 (приєднано до позову; т.1 а.с.25) було залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, оскільки судом встановлено, що усі оскаржені заявником у межах справи №520/25483/23 податкові повідомлення рішення контролюючого органу містять відомості про податкову адресу заявника як АДРЕСА_5 .

Ця адреса відповідає відомостям про місцезнаходження заявника як фізичної особи - підприємця за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_3 .

Саме на цю адресу відповідачем ГУ ДПС у м.Києві 01.06.2021р. були направлені оскаржені податкові повідомлення рішення та рішення про застосування штрафних санкцій, котрі були повернуті 02.07.2021р. за закінченням терміну зберігання.

Будь-яких доводів стосовно причин незабезпечення заявником отримання цих рішень контролюючого органу за податковою адресою платника податків згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ані позов, ані інші процесуальні документи заявника у справі не містять.

При цьому, заявником самостійно до тексту позову було приєднано і витяг з Реєстру платників єдиного податку, і витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, де зазначена адреса АДРЕСА_5 .

Жодних об`єктивних даних про фізичну нездатність заявника забезпечити належне приймання кореспонденції контролюючого органу за податковою адресою або існування реально непереборних та нездоланних перешкод у цьому матеріали справи не містять.

У позові заявником у якості зареєстрованого місця проживання указано адресу - АДРЕСА_1 .

Проте, згідно з приєднаною до справи відповіддю №230094 від 18.09.2023р. місцезнаходженням заявника як фізичної особи - підприємця за період 01.04.2005р.-23.03.2017р. було указано АДРЕСА_2 .

23.03.2017р. підприємницька діяльність заявника була припинена за власним рішенням.

Згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку від 15.03.2018р. податковою адресою заявника була поштова адреса - АДРЕСА_3 .

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №230105 від 18.09.2023р. місцезнаходженням заявника як фізичної особи - підприємця за період 14.03.2018р.-13.05.2020р. було указано АДРЕСА_3 .

13.05.2020р. підприємницька діяльність заявника була припинена за власним рішенням.

У силу спеціального застереження за п.45.1 ст.45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Згідно з приєднаною до справи відповіддю №730780 від 08.08.2024р. адресою реєстрації заявника є - АДРЕСА_4 .

За приписами пп. 70.2.4 п. 70.2 ст. 70 Податкового кодексу України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься інформація про місце проживання.

Відповідно до п. 70.7 ст. 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зауважує, що доказів на підтвердження відповідного інформування контролюючого органу з приводу зміни власної податкової адреси позивачем не надано, матеріали справи таких не містять.

Відповідно до положень п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику), (п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України).

Зазначена норма кореспондується і з абз. 3 п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З положення наведених норм чинного законодавства вбачається, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків вважається врученим у тому числі і у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Враховуючи викладені вище обставини, аналізуючи норми чинного законодавства та використовуючи логічно-змістовне тлумачення п. 56.18 ст. 56, п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, суд зазначає, що контролюючий орган, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки. У випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, він має нести ризик настання негативних наслідків такої своєї поведінки.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі №826/17798/18, від 23.09.2021 у справі №640/8096/19.

Також слід зазначити, що Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 року у справі №810/3116/18 зазначено, що відповідно до п. 42.2. ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.

З огляду на вищевикладене, податкові повідомлення - рішення вважаються належним чином врученими позивачеві в день проставлення Укрпоштою відмітки у довідці на рекомендованому повідомленні і саме з зазначеної дати починається відлік шестимісячного строку звернення до суду з оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.11.2023р. у справі 420/8162/23, у постанові від 11.09.2024р. у справі №580/12642/23.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 11.09.2024р. у справі №580/12642/23 також зазначив, що "Колегія суддів звертає увагу, що неналежна організація процесу із податкових повідомлень-рішень з боку відповідальних осіб позивача, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Позивач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання позовної заяви. Процесуальна поведінка позивача не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. Пропуск строку звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі не є поважною причиною пропуску строку. Указана позиція викладена Верховним Судом в постанові від 26 жовтня 2023 року у справі №500/4332/22."

У межах справи №520/23483/23 заявник особисто визнає, що з 2020 року мешкала і мешкає за кордоном, на підтвердження чого надала копію закордонного паспорту, довідку про реєстрацію в Іспанії з 03.04.2018 по 18.03.2022, посвідчення від 21.03.2016 на право проживання в Іспанії в якості резидента до 19.03.2017 та довідки про перебування на консульському обліку.

Спеціальними нормами, якими встановлені окремий порядок захисту порушених прав платників податків, в тому числі і в судовому порядку, є норми Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацами першим - третім пункту 56.18 визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з пунктом 58.19 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Застосування норм пунктів 56.18, 56.19 статті 56, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України в системному зв`язку дає підстави для висновку, що нормою пункту 56.18 встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань.

Матеріали справи містять докази направлення субєктом владних повноважень податкових повідомлень-рішень, на підставі яких прийнято податкову вимогу, засобами поштового звязку за податковою адресою заявника як платника податків а саме: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.35-36), (т.1 а.с.40), (т.1 а.с.162-165), (т.1 а.с.167-169), (т.1 а.с.172-173), (т.1 а.с.176), (т.1 а.с.179-181), а тому ці податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику за правилами п.42.4 ст.42, абз.3 п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України.

Отже, суд звертає увагу, що оскільки за результатом оскарження позивачем вказаних податкових повідомлень-рішень в судовому порядку ухвалою суду від 23.09.2024р. позов в цій частині залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду та ухвала набрала законної сили з моменту підписання, тобто 23.09.2024р., то за позивачем правомірно обліковується узгоджена сума податкового боргу за податковими повідомленнями - рішеннями від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8; рішення від 31.05.2021 №8; рішення від 31.05.2021 №8; рішення від 31.05.2021 №8; рішення від 31.05.2021 №8; рішення від 31.05.2021 №8; від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8; від 31.05.2021р. №8.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Тому відповідність закону правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень, яким на приватну особу покладено додатковий обов`язок у вигляді майнового/фінансового тягаря, зокрема, за критеріями: дотримання компетенції, меж повноважень, способу дій, приводу реалізації функції контролю, обґрунтованості, безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, рівності перед законом, унеможливлення дискримінації, пропорційності, своєчасності, права особи на участь у процесі прийняття рішення, має доводитись, насамперед відповідачем.

При цьому, із положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом" (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей" (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб"єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, саме таке тлумачення стандартів доказування є цілком релевантним правовому висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону була наведено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування та беручи до уваги обсяг доказів, наявних у розпорядженні контролюючого органу на момент видання оскарженого рішення, суд доходить до переконання про те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах забезпечено дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, позаяк обставини фактичної дійсності з`ясовані із достатньою повною та оцінені вірно, були взяті до уваги усі юридично значимі фактори, оскільки на календарну дату прийняття оскарженої податкової вимоги сума визначенням за рішенням контролюючого органу грошових зобов"язань платника податків набула статусу узгоджених та трансформованих у податковий борг, унаслідок чого реально вчинене управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень узгоджується як зі змістом нормативного регламентування, так із справжніми обставинами фактичної дійсності та не порушує прав (інтересів) заявника, оскільки податкова вимога вважається правомірно складеною та направленою за податковою адресою заявника.

Доведеність відповідачем як субєктом владних повноважень за правилами ч.2 ст.77 КАС України обставин правомірності складення оскаржуваної податкової вимоги від 02.09.2021р. №06-2657 призводить до виникнення підстав для висновку про правомірність оскарженого правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми зясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко