Справа № 215/4996/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 жовтня 2024 року Справа №215/4996/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ількова Василя Васильовича у справі №215/4996/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської обласні від 07.08.2024 року матеріали справи передані на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Матеріали позовної заяви надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27.08.2024 року.

На підставі положень частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що провадження у справі не відкрито.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду:

оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код за , розрахунковий рахунок UA4004632, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101;

уточненого позову, для суду та відповідача, з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України України, де в прохальній частині позову має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню;

докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

належним чином засвідчені копії всіх документів, які додаються до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи.

Так, 28.10.2024 засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді.

У заяві про відвід судді позивач висловив свою незгоду із залишенням позову без руху. Також позивач вказує, що має сумніви у неупередженості та об`єктивності судді, вважає, що суддя затягує розгляд справи, перевищує свої повноваження, заінтересований у поверненні позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року заяву про відвід судді Ількова В.В., в адміністративній справі №215/4996/24 визанано необґрунтованою. Передано матеріали адміністративної справи № 215/4996/24 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді Ількова В.В., відповідно до ст. 31 КАС України.

29.10.2024 відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву розподіллено судді Пруднику С.В. та відповідно до реєстру передачі справ передано судді на розгляд.

Перевіривши обставини, зазначені в заяві позивача про відвід судді Ількова Василя Васильовича у справі №215/4996/24, в межах ст. 36-40 КАС України, суд встановив таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 наведеної норми суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Так метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

ЄСПЛ в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аргументи, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Ількова Василя Васильовича, не є підставами для висновку, що суддя, визначений для розгляду цієї справи, може проявити упередженість при її розгляді. При цьому, доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

На підставі викладеного, обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності судді Ількова Василя Васильовича, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», яким керується ЄСПЛ.

У зв`язку з наведеним вище, підстави для задоволення заяви про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова Василя Васильовича у справі №215/4966/24 відсутні.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 241, 242, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ількова Василя Васильовича у справі №215/4966/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник