Справа № 160/28361/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 жовтня 2024 р.Справа № 160/28361/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Наріни Альбертівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Наріни Альбертівни, в якому позивач просить суд:

- визнати постанову заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Наріни Альбертівни, про закінчення виконавчого провадження ВП № 75038693 від 16.10.2024-незаконною;

- скасувати постанову заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Наріни Альбертівни, про закінчення виконавчого провадження ВП № 75038693 від 16.10.2024.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульовано ст. 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Так, частиною першою вказаної статті Закону №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У ч. 2 ст. 74 Закону №1404-VIII закріплено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання виконавчого документу, виданого адміністративним судом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору; постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди; постанови приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження; постанови приватного виконавця про стягнення штрафів.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п.25 постанови від 05.12.2018 у справі №279/2369/17, юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів не належать справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих місцевими (районними) судами, а необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Н.А. винесено постанову від 16.10.2024 року ВП №75038693 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №932/1967/22, виданого 10.05.2024 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про зобов`язання Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» надати замовнику ОСОБА_1 проект договору про тимчасове приєднання електроустановок до електричних мереж, а також проект технічних умов на тимчасове приєднання та орієнтовний розрахунок вартості приєднання об`єкта нерухомості житлової квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин у даній справі є постанова відповідача щодо виконання виконавчого листа, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення, яке було ухвалено відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України.

За ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Тобто, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України та його примусовим виконанням.

Приймаючи до уваги те, що позивачем оскаржується постанова відповідача в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення у цивільній справі, суд вважає, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі, винесеного районним судом за правилами ЦПК України, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є дії державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого судом в порядку цивільного судочинства, що вочевидь знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

За наведених обставин, суд вважає, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції.

Пунктом першим частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду, оскільки його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, позов має розглядатись за правилами ЦПК України тим судом, який видав виконавчий документ, а відтак у відкритті провадження слід відмовити.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд роз`яснює позивачеві, що розгляд вказаних вимог повинен здійснюватися за правилами ЦПК України, судом, яким видано виконавчий документ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 160/28361/24 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Григорян Наріни Альбертівни про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя В.В. Кальник