Справа № 420/33118/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А, перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернувся представник позивача Акерман Олег Матвійович, діючий від імені та в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Одеській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (відповідач-2, ГУ ПФУ в м. Київ) , в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2018 року.

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не взяття на облік, не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , нездійснення перерахунку розміру пенсії, невиплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області взяти на облік ОСОБА_1 , перерахувати розмір пенсії з 22.09.2015 року, поновити виплату пенсії та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 22.09.2015р. до дати фактичної виплати в січні 2020 року, за невиплату пенсії з 09.07.2018 року та за невиплату пенсії у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон № 3674-VI).

Згідно зі ст. 2 Закону № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. ( ч. 3 ст. 4 Закону №3674-VI )

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що в 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 грн.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено дві вимоги немайнового характеру та подано позов в електронній формі, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову складає 1937,92 грн. ((3028,00*0,4*0,8) *2).

Однак, до позовної заяви позивачем не додано доказу сплати судового збору.

Також, в силу положень пунктів 4 та 5 частини статі 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини

Зважаючи на наведені приписи процесуального закону суд звертає увагу на те, що позовна заява є офіційною формою звернення до адміністративного суду за вирішенням публічно-правового спору, відповідно має відповідати встановленим до неї вимогам щодо її змісту.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі №640/7310/19 зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Як зазналось вище, однією з вимог позивача є визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області взяти на облік ОСОБА_1 , перерахувати розмір пенсії з 22.09.2015 року, поновити виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, виплатити компенсацію втрати частини доходу з 22.09.2015 р. до дати фактичної виплати в січні 2020 року, за невиплату пенсії з 09.07.2018 року та за невиплату пенсії у встановленому законом розмірі.

Щодо іншої вимоги, яка звернута до іншого відповідача ГУ ПФУ в м. Києві та полягає у визнанні протиправними його дії щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2018 року.

При цьому, підставою звернення до суду з вказанами вимогами є лист-відповідь ГУ ПФУ в Одеській області від 15.10.2024 року, яким було повідомлено представника позивача серед іншого про те, що пунктом 4.10 Порядку № 22-1 встановлено, що після поновлення виплати раніше призначеної пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії. Згідно із Центральною базою даних отримувачів пенсій Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України ОСОБА_1 перебуває на бліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. При цьому, звернуто увагу, що до заяви ОСОБА_1 не надано документ щодо підтвердження фактичного місця проживання в Одеській області.

Разом з тим, в матеріалах даної справи також відсутній доказ місця проживання позивача в Одеській області.

Натомість, зі змісту позову вбачається, що до 2002 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у АДРЕСА_1 . Надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

Так, за положеннями частини першої статті 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини другої статті 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, відсутність в матеріалах справи доказів про зареєстроване місце проживання (перебування, знаходження) позивача в м. Одеса або Одеській області в частині заявлених ним вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві унеможливлює перевірити питання щодо дотримання правил підсудності справи.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Частиною першою статті 160 КАС України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.Згідно пункту 6 частини 1 статті 171 суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, -

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 ( п`яти) днів з дня вручення даної ухвали, а саме, надати

- платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 1937,92 грн.

- докази місця проживання (перебування, знаходження) позивача в Одеській області або визначитись з позовними вимогами шляхом надання відповідної заяви або уточненої редакції позову, яка відповідала вимогам статей 25 та 172 КАС України;

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна