Справа № 216/2906/24
Суддя: БУТЕНКО М. В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/2906/24
провадження №2-а/216/46/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря судового засідання: Кравець А.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №19095549 від 14.04.2024 р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №19095549 від 14.04.2024 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що оскаржуваною Постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що від 14.04.2024 року о 16:08:24 год., керуючи автомобілем BMWX5, державний номерний знак НОМЕР_1 , керував ТЗ будучи позбавленим права керування (Рішення Приморського районного суду в м. Одеса від07.08.2023 р.), чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Позивач стверджує, що співробітники патрульної поліції зробили хибний висновок про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, не долучено жодних даних щодо обставин, через які водій був зупинений, тобто справа не містить відомостей щодо причини зупинки позивача, які передбачені ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, стверджує, що за кермом автомобіля BMWX5, державний номерний знак НОМЕР_1 він не знаходився, даним автомобілем керувала інша особа.

17.06.2024 до суду надійшов Відзив на адміністративний позов поданий представником відповідача Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг, із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього. Зазначає, що під час патрулювання 14.04.2024 р. в м. Кривий Ріг інспектором ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію було зупинено транспортний засіб автомобіль BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , на тій підставі, що вказаний автомобіль здійснював рух в зоні дії дорожнього знаку 3.1 Розділу 33 ПДР України. У ході спілкування з позивачем та перевірки його документів було встановлено, що він позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 07.08.2023 року по справі № 522/13425/23, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України.

Відповідач зазначає також, що за результатами розгляду адміністративної справи інспектором було законно і обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 20400 грн. шляхом винесення Постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1909549 від 14.04.2024 року відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 та КУпАП, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

До відзиву додано відеозаписи події, які безпосередньо стосуються вчиненого правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху долучено диск із відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, який оглянутий судом. На відео зафіксовано як інспектором патрульної поліції зупинено автомобіль BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 через те, що водій вказаного автомобіля здійснював рух в зоні дії дорожнього знаку 3.1 Розділу 33 ПДР України. Водій зупиняється, відбувається розмова між поліцейськими та водієм, інспектором патрульної поліції встановлюється особа водія - ОСОБА_1 та в ході подальшої перевірки документів інспектором патрульної поліції встановлюється факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на 1 рік (на підставі Постанови Приморського районного суду міста Одеси від 07.08.2023 року по справі № 522/13425/23). В подальшому відбувається процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП .

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за частиною 4 статті 126 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 2.3Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2015 від 26,05.2015 "у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування (на підставі Постанови Приморського районного суду міста Одеси від 07.08.2023 року по справі № 522/13425/23), чим порушив ч. 4 ст. 126 КУпАП та п. 2.1. (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно вимог п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Щодо доводів позивача про необґрунтованість Постанови про накладення адміністративного стягнення, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП , то суд такі відхиляє, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, зокрема: Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення режимі серії ЕНА №19095549 від 14.04.2024 р., а також відеозаписами із нагрудної камери патрульного поліції (файлClip-0), а тому твердження позивача про те, що його не було за кермом автомобіля BMWX5, державний номерний знак НОМЕР_1 під час зупинки останнього 14.04.2024 р. о 16:08 год. в м. Кривий Ріг по вул. Юрія Сича суд оцінює критично.

З огляду на наведене, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, факт порушення, позивачем ОСОБА_1 вимог п.2.1 (а) ПДР України, а саме водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченач.4 ст.126 КУпАП. Постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкціїч.4 ст.126 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Таким чином, заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач, мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч.1 ст.8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи нате,що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено,відповідно дост.139КАС України,судові витрати,а саме судовий збір йому не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 121-3, 126, 247, 251,252 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №19095549 від 14.04.2024 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Департамент патрульної поліції, код. , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,буд. 3.

Суддя М. В. БУТЕНКО