Справа № 600/1826/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 р. м. Чернівці справа № 600/1826/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначенні пенсії на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.02.2023 по справі №600/2456/22-а.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити призначення та виплату пенсії з урахуванням вимог Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.02.2023 по справі № 600/2456/22-а.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/2456/22-а від 03.02.2023, Адміністрація Державної прикордонної служби України оформила і подала необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п."а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Однак, пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії.

Вважає, що відмова відповідача у призначенні йому пенсії за вислугу років є необґрунтованою і протиправною, оскільки суперечить чинному законодавству. Зазначив, що загальна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років становить 25 років 06 місяців 25 днів, відтак він має право на призначення пенсії за вислугу років, у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого, відповідачу встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказував на те, що відповідно до пункту "а" ст.12 Закону №2262-ХII право на пенсію за вислугу років у разі звільнення зі служби з 01.10.2014 по 30.09.2015 мають особи, які на день звільнення зі служби мають вислугу 22 календарних років і більше. Згідно з поданням про призначення пенсії вислуга років позивача для призначення пенсії станом на дату звільнення 03.08.2015 складає 17 років 05 місяців 06 днів. Оскільки на дату звільнення зі служби календарна вислуга років менша за необхідну для набуття права на пенсію за вислугу років відповідно до вищевказаних умов, відповідач вважає, що ним правомірно відмовлено позивачу у призначення пенсії за вислугу років.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.08.2015 №153-ОС прапорщик ОСОБА_1 , інспектор прикордонної служби І категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнений у запас за підпунктом "є" пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Дата виключення зі списків військової частини 03 серпня 2015 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.02.2023 у справі №600/2456/22-а, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 (тобто набрало законної сили), з-поміж іншого, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити обчислення вислуги років ОСОБА_1 з урахуванням вимог Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей"; оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п."а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі заяви ОСОБА_1 від 18.02.2022 року.

Указаним рішенням суду встановлено, що вислуга років позивача з розрахунку на 08.12.2013р. складає у календарному обчисленні - 16 років 05 місяців 16 днів, у пільговому - 07 років 06 місяців 00 дні, загальна 23 роки 11 місяців 16 днів. Таким чином, до календарної вислуги років позивача підлягає зарахуванню вислуга в пільговому обчисленні, що з урахуванням календарної вислуги років становить 23 роки 11 місяців 16 день, що є більше необхідних за Законом №2262-XII 21 календарний рік та 6 місяців, а тому дає позивачу право на призначення пенсії.

Виконуючи рішення суду у справі №600/2456/22-а, Адміністрація Державної прикордонної служби України подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відповідні документи для призначення пенсії за вислугу років.

У Поданні про призначення пенсії за вислугу років від 15.11.2023 №11/ПВ-12023/СУД Адміністрація Державної прикордонної служби України, виконуючи рішення суду від 03.02.2023 у справі №600/2456/22-а, здійснила розрахунок вислуги років на підставі особової справи ОСОБА_1 станом на дату звільнення за наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.08.2015 №153-ОС - 03 серпня 2015 року та визначила, що календарна вислуга років станом на 03 серпня 2015 року для призначення пенсії складає 17 років 05 місяців 06 днів, вислуга років у пільговому обчисленні станом на 03 серпня 2015 року складає 25 років 11 місяців 22 дні.

З матеріалів справи видно, що 26.09.2023р. позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про призначення пенсії за вислугу років на підставі вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Розпорядженням від 01.12.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262.

Відповідачем у відмові зазначено, що згідно з направленим на його адресу Поданням про призначення пенсії - календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 17 років 5 місяців 6 днів (що є меншим ніж 22 роки, визначених пунктом "а" Закону №2262). Крім того, зазначено, що пенсія за вислугу років призначається і виплачуються військовослужбовцям, які мають право на пенсію за цим Законом після звільнення зі служби, а заявником у заяві зазначено, що на сьогодні він служить.

Вважаючи відмову в призначенні пенсії за вислугу років протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону №2262-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до положень п."в" ст.1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), зокрема: особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту "а" ч.1 ст.12 Закону №2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що пенсія за вислугу років згідно Закону №2262-XII призначається особам лише у тому разі, якщо вони звільнені зі служби.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі №600/2632/22-а.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Положенням абзацу першого пункту 3 Порядку №393, в редакції до 16.02.2022, передбачалося зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ, та сформував такі правові висновки:

- в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки на час звільнення зі служби (03.08.2015), позивач мав календарну вислугу в пільговому обчисленні в розмірі 25 років 11 місяців 22 дні (при 22 необхідних), тому він набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII.

Вказана обставина також встановлена рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 р. у справі №600/2456/22-а за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили.

Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років, відповідач у розпорядженні зазначив, що згідно з поданням про призначення пенсії на виконання рішення суду від 03.02.2023 р. у справі №600/2456/22-а, календарна вислуга років ОСОБА_1 , що визначає право на пенсію, станом на 03.08.2015 (дата звільнення) складає 17 років 5 місяців 6 днів. При цьому, пільгову вислугу при визначенні права на пенсію пенсійним органом не враховано.

З приводу цієї обставини, суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Постанова № 119) змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

Відтак, пунктом 3 Порядку № 393 в редакції Постанови № 119 передбачено зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах тільки для визначення розміру пенсії.

Судом встановлено, що згідно подання про призначення пенсії №11/ПВ-12023/СУД від 15.11.2023, поданого

Адміністрацією ДПС України для розгляду пенсійним органом, календарна вислуга років ОСОБА_1 (станом на 03.08.2015) складає 17 років 05 місяців 06 днів, вислуга років у пільговому обчисленні станом на 03.08.2015 для визначення розміру пенсії складає 25 років 11 місяців 22 дні.

У даному спірному випадку, суд зважає на те, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст.58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Верховний Суд у постанові від 24.11.2021 у справі № 360/3128/19 зазначив, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років за пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІ є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

Зміни, внесені в Порядок №393 постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 (зарахування календарної вислуги років в пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії, а не для її призначення), набрали чинності 19.02.2022, тоді як позивач звільнений з військової служби наказом начальника Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.08.2015 №153-ОС.

Таким чином, оскільки на день звільнення (03.08.2015) Порядок №393 діяв у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, тому для призначення пенсії за вислугу років, позивач має право на обчислення календарної вислуги років на пільгових умовах.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді питання щодо призначення пенсії позивачу безпідставно не враховано календарну вислугу ОСОБА_2 у пільговому обчисленні, яка на дату звільнення є достатньою для призначення пенсії на підставі п."а" ст.12 Закону №2262.

Окремо варто зупинитись на ще одній підставі, на якій пенсійний орган наголосив у розпорядженні від 01.12.2023, а саме те, що заявник на сьогодні служить.

Так, згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

В свою чергу, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити йому пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ, виходячи з вислуги років 25 років 06 місяців 25 днів.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.08.2015 №153-ОС прапорщик ОСОБА_3 , інспектор прикордонної служби І категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнений у запас за підпунктом "є" пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Остаточною датою закінчення проходження військової служби згідно з наказом вважається 03 серпня 2015 року.

Для реалізації позивачем права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ у останнього на день звільнення зі служби повинна бути вислуга 22 календарних роки.

Таким чином, враховуючи, що станом на дату звільнення зі служби - 03.08.2015 - вислуга років позивача у пільговому обчисленні становила 25 років 06 місяців 25 днів (більше 22 років), суд приходить до висновку, що він набув право на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ з наступного дня після звільнення - 14.08.2015.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст.50 Закону №2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, пенсії призначаються з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Водночас судом на підставі відомостей військового квитка НОМЕР_1 встановлено, що позивача 24.02.2022р. на підставі Указу Президента України №64/2022 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, позивач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Однак, суд зазначає, що призов позивача під час мобілізації на особливий період не впливає на його право на призначення пенсії, яке він набув з 04.08.2015 - наступного дня після виключення його зі списків особового складу і всіх видів забезпечення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.08.2015 №153-ОС.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону №2262-XII пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Зважаючи на наведені вище обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання щодо того, з якої дати слід призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Розділом VI Закону № 2262-XII врегульовані питання призначення пенсій. Так, ч.1 ст. 48 Закону № 2262-XII закріплено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно з п. "б" ч.1 ст.50 Закону №2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (ч.3 ст.50 Закону № 2262-XII).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком № 3-1.

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

З матеріалів справи видно, що 26.09.2023р. позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про призначення пенсії за вислугу років на підставі вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначена обставина підтверджена і самим відповідачем у відзиві. Відповідно, датою звернення позивача про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є 26.09.2023р. Поряд із цим, днем виникнення права на призначення пенсії є наступний день після звільнення зі служби (04.08.2015). Отже, дата, з якої необхідно призначити пенсію позивачу є 26.09.2022 (не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією).

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст.245 КАС України, керуючись також ст.9 КАС України, зважаючи на встановлену судовим розглядом протиправність оскаржуваної відмови, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд вважає, що наявні підстави для виходу за межі позовних вимог та визнання протиправним і скасування розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.12.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 26.09.2022, виходячи з вислуги років 25 років 11 місяців 22 дні.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст.139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.12.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 26.09.2022 року, виходячи з вислуги років - 25 років 11 місяців 22 днів.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002; )

Суддя В.О. Кушнір