Справа № 766/10741/24
Суддя: Скрипнік Л. А.
Дата ухвалення: 2024-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Бівалькевич А.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог.

05 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2020 р. інспектор поліції 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Благовірний Владислав Віталійович склав постанову: серія ББА № 163021, якою необґрунтовано притягнув його до юридичної відповідальності із накладенням штрафу у розмірі 340 грн. (додається). У змісті постанови серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р. зазначено про те, що позивач нібито рухався на легковому автомобілі по автомобільній дорозі М 14 та порушив швидкісний режим у населеному пункті, з приводу чого зазначає наступне.

По-перше, він не зупинявся 06.06.2024 р. працівниками патрульної поліції України в населеному пункті, про що йде мова у змісті оскарженої постанови. По-друге, 06.06.2024 року він не порушував правил дорожнього руху, тобто відсутня сама по собі така подія, що виключає можливість притягнення його до будь-якої юридичної відповідальності. По-третє, у змісті оскарженої постанови зазначено про те, що він "не з"явився" і не був присутній під час розгляду справи, але позивача не було запрошено на розгляд адміністративної справи на 06.06.2024 року об 11.00 годині у м. Миколаїв за задресою: вул. Новозаводська, 1/Б.

Зазначає, що інспектор поліції перед винесенням постанови в адміністративній справі не виконав обов`язок щодо з`ясування: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У всій сукупності вищевикладені факти вказують на те, що інспектор поліції виніс незаконну та необґрунтовану постанову серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р., чим порушив законні права та інтереси позивача.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12 липня 2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду на 18.09.2024 року

25 липня 2024 року до суду надійшов відзив на позов Департаменту патрульної поліції із додатками, серед яких одне відео з приладу фіксації швидкості.

17.09.2024 року на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі якою позивач також просив задовольнити його позовні вимоги, зазначивши додатково з приводу відзиву відповідачів про те, що про факт прийняття постанови інспектором поліції серія ББА № 163021 він дізнався 20.06.2024 р. із повідомлення отриманого у електронному "кабінеті водія" на державному інформаційному ресурсі https://e-driver.mvs.gov.ua а про зміст самої постанови серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р. він дізнався із інформації отриманої у листі Управління патрульної поліції в Миколаївській області №З-566/41/16/01-2024 від 24.06.24 р. наданому на його письмове звернення від 21.06.2024 р. Зазначав про те. що відповідачі не надали суду належних і допустимих доказів, які б вказували на те, що правопорушником нібито є ОСОБА_1 . Не надано суду доказів того, що нібито позивач перебував за кермом легкового автомобіля 29.05.2024 р., що виключає можливість притягнення до будь-якої юридичної відповідальності у сфері дорожнього руху. У змісті постанови серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р. йде мова про фіксацію обставин відеореєстратором, але відеозапису суду не було надано. Постанова серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р. складена на бланку ("Не в автоматичному режимі"), тому лише фотофіксація автомобіля не може бути підставою для притягнення до відповідальності у порядку визначеному статтями 279- 1 - 279-8 КУпАП. Просив суд критично поставитись до рапорту поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі і є зацікавленою особою у розгляді справи. Також звертав увагу суду на те, що зміст постанови серія ББА № 163021 від 06.06.2024 р., яка є предметом оскарження, не містить назву населеного пункту, хоча відповідно до п. 12.4 ПДР України вчинення адміністративного правопорушення можливо лише у межах населеного пункту.

Позиція сторони відповідача.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у відзиві зазначив настпне: під час несення служби 29.05.2024 року інспекторами управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер НОМЕР_1 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Renault Koleos з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався по автодорозі (далі - а/д) М14 на 119 км (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ), зі швидкістю 73 км/год (сімдесят три) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Поліцейський підійшов до водія, ким виявилась ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора, та пред`явив посвідчення водія. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі Постанова) щодо Позивача. Проте, водієм було виявлено бажання заявити усне клопотання про перенесення розгляду справи на 06.06.2024 року на 09:00 год., у приміщенні управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції у зв`язку з тим, що хоче проводити розгляд справи у присутності адвоката.

Зазначали, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008348 та відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів. Сторона відповідача не погоджується з доводами позивача в його позовній заяві, з огляду на наступні обставини: На відеозаписі з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008348 було зафіксовано порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу Renault Koleos з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухався по автодорозі (далі - а/д) М14 на 119 км (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ), зі швидкістю 73 км/год (сімдесят три) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Поліцейськими було зупинено даний автомобіль, було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу та повідомлено про те, що буде проводитись розгляд справи стосовного вчиненого правопорушення з подальшим винесенням оскаржуваної постанови. Водієм було виявлено бажання заявити усне клопотання про перенесення розгляду справи на 06.06.2024 року на 09:00 год., у приміщенні управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції у зв`язку з тим, що хоче проводити розгляд справи у присутності адвоката. Поліцейським було задоволено клопотання водія про перенесення розгляду справи та погоджено з водієм дату, час та місце розгляду адміністративної справи, проте, 06.06.2024 року о 09:00 год., водій (позивач) на вказану дату, час та місце не з`явився, що в свою чергу підтверджується копією «Журналу відвідувань управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції» де відображено, що 06.06.2024 року на вказаний час ОСОБА_1 не з`явився та перший запис про відвідувача з`явився о 09:07 год. Відповідно до відомостей викладених рапорті поліцейського ОСОБА_2 ним було здійснено дзвінок ОСОБА_1 але слухавку ніхто не підняв. Відповідно після чого, ще зачекавши певний проміжок часу поліцейським об 11:06 год. було винесено оскаржувану постанову (з датою порушення 29.05.2024 року та відповідною датою складання 06.06.2024 року), що фіксувалось на нагрудний відеореєстратор ББА 163021. Факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Оскільки УПП у Миколаївській області має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, то відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання, тому, надати відеозаписи в якості доказу до суду не видається можливим.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, жодних відзивів не подавав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України суд розглянув справу без участі сторін.

Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 06 червня 2024 року об 11.06 у м. Миколаєві поліцейським взводу 1 роти 2 батальону 1 УПП в Миколаївській області ДПП Благовірним Владиславом Віталійовичем винесено постанову серії ББА №163021, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 29.05.2024 року о 15.39 год. в Миколаївській області, Миколаївський район, на а/д М14, 119 км., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Reno Koleos CKC RKO-ПС д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 73 км/год, у населеному пункті, де дозволяється рухатися зі швидкістю 50 км/год, чим порушив максимальне обмеження швидкості на 23 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України, Порушення зафіксоване на прилад TRUCAM TC008348 та нагрудні відеореєстратори 470995/474954, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У цій же постанові підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній, із зазначенням того, що вказана особа не з`явилась.

Прилад ТruCAM LTІ 20/20 ТС 008348 має сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року, сертифікат перевірки від 26 грудня 2018 року, дійсний до 26 грудня 2028 року, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 11 грудня 2024 року, чинне до 11 грудня 2024 року.

Згідно оскаржуваної постанови власником автомобіля є Виконавчий комітет Долматівської сільської ради.

Застосовані норми права.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину,.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3.Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (з наступними змінами), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно доп.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву буз задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Мотиви та висновки суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з такого.

Суд зауважує про те, що доказів того, що автомобіль під керуванням нібито позивача по справі, який при цьому належить, як зазначено у постанові, Виконавчому комітету Долматівської сільської ради, позивачами взагалі не було надано, зокрема це мали бути записи з нагрудних камер поліцейських, про наявність яких зазначено у оскаржуваній постанові. При цьому рапорт поліцейського В. Благовірного, в якому відсутня дата його складання, який по суті є єдиним доказом, що вказував би на те, що позивач по справі таки керував відповідним транспортним засобом за обставинами справи та був зупинений при перевищенні швидкості, а також виявив бажання щоб розгляд справи було перенесено на іншу дату та проведено за участю адвоката, суд не приймає як належний доказ, з огляду на заінтересованість поліцейського в результатах розгляду справи, та такий, який би був достатнім для підтвердження викладених у ньому обставин.

При цьому суд зазначає, що позивач взагалі не погоджується як із тими обставинами, що саме він керував транспортним засобом, який вказаний у постанові у час та місці зазначені у ній та, відповідно із тим, що його було зупинено поліцейським ОСОБА_3 за обставин вказаних у рапорті останнього.

Суд вкотре зазначає про те, що відповідачами не додано до відзиву відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, про які вказано у оскаржуваній постанові, та з яких із ймовірною вірогідністю та поза розумним сумнівом можливо було б встановити обставини зазначені у рапорті поліцейського, який до того ж ще й є відповідачем по вказаній справі, а вказівка відповідачів про те. що вказані відеозаписи знищені за строком зберігання, не звільняє їх від обов`язку довести певні обставини «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 р.

Суд вкотре зауважує, що відповідачем не доданий до відзиву належних та достатніх доказів з яких можливо було б перевірити обставини викладені у рапорті та, можливо спростувати вказані позивачем обставини щодо того, що він не керував транспортним засобом у час та місці вказані у постанові та, відповідно не був зупинений інспектором Благовірним В..

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, (у даному випадку факт порушення водієм вимоги дорожнього знаку) не встановлений.

Враховуючи дані обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122КУпАП, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів правомірності власного рішення.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що відповідачем в справі виступало Департамент патрульної поліції, службовою особою якого складено оскаржувану постанову, судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 605,60 грн підлягають стягненню з відповідача-2 за рахунок бюджетних асигнувань.

При цьому у задоволенні позовних вимог до відповідача-1 ОСОБА_2 слід відмовити з огляду на настуне.

Так, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, в даному випадку це УПП. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, в даному випадку передбачені передбачені статтею 122 КУпАП (Постанова у справі № 742/2298/17 ВС від 17.09.2020)

Таким чином, в частині позовних вимог до відповідача-1 ОСОБА_2 , з огляду на вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122, 247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст.77, 268-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 163021, винесену 06.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605,60 грн судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

У задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач-1 ОСОБА_2 , адресап АДРЕСА_2 , посада інспектор поліції 1 взводу 2 роти УПП в Миколаївській області;

відповідач-2 Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. № 3, ;

Повний текст рішення складено 27.09.2024 року

СуддяЛ. А. Скрипнік