Справа № 580/7442/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року справа № 580/7442/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави до Уманської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Уманської окружної прокуратури (20301, м. Умань, вул. Гайдамацька, 16) в інтересах держави звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уманської міської ради (20301, м. Умань, пл. Соборності, 1) в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Уманської міської ради щодо не утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини;

-зобов`язати Уманську міську раду вжити заходів щодо утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України затверджено Список історичних населених місць України (міста і села міського типу), у який увійшло м. Умань. Відтак на відповідача покладений обов`язок щодо створення відповідного виконавчого органу населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, який утворюється міською радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини. Всупереч вимог законодавства, відповідний орган міською радою не створений. Також відповідно до інформації Міністерства культури та інформаційної політики України, за результатами перевірки актуальної бази даних документообігу МКІП, за погодженням щодо утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та призначення його керівника Уманська міська рада не зверталась. Відтак, вважаючи неправомірною бездіяльність відповідача щодо не утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, прокурор звертається до суду з цим позовом.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначає, що норми Закону України "Про охорону культурної спадщини" не зобов`язують сільську, селищну, міську раду в конкретні строки створювати окремий спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини. Відповідач зауважує, що міською радою вживаються заходи, які свідчать про вчинення дій у напрямку створення спеціального виконавчого органу. Тому, як вважає відповідач, таким органом є виконавчий комітет міської ради.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з інформацією Уманської міської ради від 15.02.2024 № 01-01/20/958 (на запит Уманської окружної прокуратури від 23.01.2024 №53-226 вих 24), останньою проведено низку заходів щодо утворення органу культурної спадщини та сформований план дій щодо розроблення Положення, визначення штатної чисельності, визначення розміру фінансування з бюджету міської територіальної громади для діяльності органу культурної спадщини. До відповіді, Уманська міська рада долучила лист від 13.02.2024 №1319/01/01-35, адресований Управлінню культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, згідно якої, Уманська міська рада просить надіслати копії облікової документації на пам`ятки архітектури місцевого значення.

Відповідно до листа Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 29.04.2024 №02/01-05.01-09/406/02/01-05.01-09/11462 повідомлено прокурора, що не є розпорядником звернень щодо погодження створення структурного підрозділу у сфері культурної спадщини Уманської міської ради та повідомило, що центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини є Міністерство культури та інформаційної політики України.

Згідно інформації Міністерства культури та інформаційної політики України викладеної в листі від 08.07.2024 №06/15/6198-24 повідомило про те, що листом від 09.02.2023 №280/01/01-35 Уманська міська рада Черкаської області звернулась до МКІП щодо утворення органу охорони культурної при виконавчому органі Уманської міської ради, за результатами розгляду якого, листом від 02.03.2023 06/35/1987-23, МКІП було надано роз`яснення, що для прийняття відповідного рішення, передбаченого частиною третьою статті 3 Закону, необхідно надати МКІП наступні документи: рішення органу місцевого самоврядування про створення виконавчого органу міської ради з охорони культурної спадщини та положення про відповідний орган. За результатами перевірки актуальної електронної бази документообігу МКІП повідомляє про те, що повторних звернень від Уманської міської ради щодо утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини до МКІП не надходило.

Згідно відповіді Уманської міської ради від 22.04.2024 №01-01-20/3360/01/3100 (на запит Уманської окружної прокуратури від 02.04.2024 №53-986 вих 24), остання надала аналогічну відповідь лист від 15.02.2024 №01-01/20/958.

Вважаючи невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу, прокурор звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає таке.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь врегульовано Законом України №1805-III від 08.06.2000 року "Про охорону культурної спадщини" (далі - Закону №1805-III).

За приписами статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" культурна спадщина сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; пам`ятка культурної спадщини (далі пам`ятка) об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;охорона культурної спадщини система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; історичне населене місце населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини, до яких, серед інших, належать виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Частиною третьою статті 3 Закону № 1805-III визначено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

Органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради щорічно звітують перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та громадськістю про стан збереження об`єктів культурної спадщини (частина третя статті 6 Закону № 1805-III).

Таким чином, на відповідний орган сільської, селищної, міської ради у сфері охорони культурної спадщини покладені відповідні функції щодо збереження пам`яток місцевого значення, а відсутність такого органу створює загрозу їх пошкодження чи знищення, а також уникнення фінансової відповідальності особами, якими допущено порушення вимог Закону № 1805-III.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами абзацу 11 частини першої статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) виконавчі органи рад органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Стаття 5 Закону № 280/97-ВР визначає, що до системи місцевого самоврядування входять, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (частина перша статті 11 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно підпункту 5 пункту "б" частини першої статті 31 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.

Підпунктом 10 пункту "б" статті 32 Закону № 280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад делеговано повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 3 Закону № 1805-III виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених підпунктом 5 пункту "б" частини першої статті 31 і підпунктом 10 пункту "б" статті 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.

Рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

З матеріалів справи слідує, що Уманською міською радою не утворено спеціально уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини, що підтверджується листами відповідача у відповідь на звернення прокурора, в яких повідомляється, що міською радою опрацьовується питання щодо створення окремого органу охорони культурної спадщини.

Суд звернув увагу, що у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що міською радою вживаються заходи, які свідчать про вчинення дій у напрямку створення спеціального виконавчого органу, однак рішення про утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що приписами Закону № 1805-III закріплено вимогу щодо утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, зокрема у населених пунктах, занесених до Списку історичних населених місць України, а тому суд погоджується із доводами прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість вимог прокурора, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не залучались свідки та не проводились експертизи, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уманської міської ради щодо не утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Зобов`язати Уманську міську раду утворити спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР