Справа № 560/1280/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1280/24

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

31 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2023 №UA400000/2023/000285/2;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.11.2023 №UA400040/2023/000819.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.06.2024 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вірно встановлено, що вартість товару, зазначена у копії митної декларації країни відправлення №23DK0056042A433864 від 31.10.2023 не відповідає фактурній вартості 100000 євро. Так, митний орган встановив, що згідно з даними національного банку Данії курс євро станом на 31.10.2023 становив 7,4647 крон за один євро, відтак 100000 євро еквівалентні 746 470 данських крон. В свою чергу, за даними позивача вартість трактора, еквівалентна 100000 євро, становила 745 280 данських крон.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подані до митного оформлення документи не містили окремих відомостей щодо належним чином підтверджених числових значень складових митної вартості товару, а також такі розбіжності у документах, які прямо впливали на обґрунтованість заявленої митної вартості.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги, що товар за контрактом №92 від 01.09.2023 трактор JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 є вживаним товаром, який на момент його купівлі перебував в експлуатації 7,2 років відповідно до висновку експертного дослідження №308 від 13.11.2023.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача вказавши, що в результаті опрацювання документів, поданих згідно частин 2 та 3 ст. 53 МК України виявлено відсутність окремих документів, розбіжності що впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, про які і вказано в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості:

в банківському платіжному документі зазначено реквізити іншого рахунку-фактури, ніж подано до митного оформлення;

вартість товару, зазначена у копії МД країни відправлення (№23DK0056042A433864 від 31.102023) не відповідає фактурній вартості;

вартість перевезення додана до митної вартості складає 200 євро при відстані до митного кордону України 1541 км, тариф на перевезення 0,13 євро/км, (13 євро на 100 км), що нижче вартості палива в Данії (1,94 євро), яке використано на дане перевезення (13/1,94 євро=6,70 л/100км).;

експертом під час визначення вартості оцінюваного товару визначено на підставі довідника 2014 року, тоді як даний трактор 2016 року

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

01.09.2023 між фірмою "Keld Klaersgaard Vidriksen" (місцезнаходження: Engvei 10. 7361 Ejstrupholm. DK (Данія)) (продавець) та ТОВ "Імпорт-Експрес" (покупець) укладений договір (контракт) №92 на поставку товару, який покупець зобов`язується прийняти та оплатити його вартість. Предмет договору - трактор марки JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , 2016 року випуску, вартістю 100000 євро. Згідно з розділом 3 Контракту загальна сума контракту 100 000 EUR. Термін поставки 90 днів з дати оформлення рахунок-фактури, інвойсу. У разі непостачання товару протягом 90 днів після оформлення рахунку продавець платить покупцю пеню розміром 0,1% вартості товару за день прострочення. Оплата може проводитись як банківським переказом, так і внесенням готівкової валюти на зазначений у контракті розрахунковий рахунок продавця.

Позивачем на виконання умов контракту 13.11.2023 було подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу IM40ДE № 23UA98U1 на товар: трактор колісний марки JOHN DEERE, модель 8345R, ідентифікаційний номер (номер рами) НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів 8980 см.куб., потужність двигуна - 254 кВт, маса у разі максимального завантаження 18000 кг. призначений для сільськогосподарських робіт, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення 2016, виробник JOHN DEERE, торговельна марка: JOHN DEERE.

До митної декларації були також надані рахунок-фактура (інвойс) №92 від 01.09.2023, декларація про походження товару №92 від 01.09.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 05.01.2017, банківський платіжний документ, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експортною організацією, зовнішньоекономічний договір (контракт).

Під час аналізу документів, поданих декларантом до митного оформлення, посадовою особою митниці було встановлене неподання документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до вимог ч. 2,8,9 ст. 52 МКУ та ч. 2,3 cт. 5З МКУ, зокрема в частині підтвердження числових значень складових митної вартості.

Так, у митного органу виникли сумніви щодо дійсності вартості товару та щодо правильності визначення митної вартості товару, оскільки заявлена вартість трактора колісного марки JOHN DEERE модель 8345R, 2016 року виготовлення (100000 євро) була значно нижче рівня вартості ідентичних моделей в Європі (згідно з сайтом mascus.com мінімальна ціна даної моделі 2016 року випуску складає 157300 євро). Також встановлено, що заявлена вартість цього трактора також нижче рівня ідентичних моделей старіших років випуску, оформлених іншими митницями (ціна ідентичної моделі 2014 року становить 128600 євро, 2015 - 162089 євро).

Окрім цього, митний орган прийшов до висновку, що подані до митного оформлення документи містять суттєві розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості, зокрема:

- у банківському платіжному документі зазначено реквізити іншого рахунку-фактури, ніж того, що був поданий до митного оформлення;

- вартість товару, зазначена у копії МД країни відправлення (№23DK0056042A433864 від 31.10.2023) не відповідає фактурній вартості;

- вартість перевезення/транспортування, що додана до фактурної вартості товару, складає 200 євро при відстані до митного кордону України 1541 км, тариф на перевезення 0,13 євро/км, що нижче вартості палива, яке використане для цього перевезення;

- експертом оцінка вартості товару проводилась на основі даних довідника 2014 року, тоді як ввезений трактор 2016 року випуску.

У зв`язку зі спрацюванням ризиків щодо можливого заниження задекларованого рівня митної вартості товару та тим, що подані до митного оформлення документи не містять окремих відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, посадовою особою митниці направлено декларанту повідомлення щодо надання додаткових документів для усунення виявлених розбіжностей.

Зокрема, декларанту запропоновано надати митному органу такі документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контактом) про поставку товарів;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації.

Від особи, уповноваженої позивачем на декларування, на це повідомлення вказано про неможливість надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

21.04.2023 Хмельницькою митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2023/000076/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000819. Підстава: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості відповідно до вимог МКУ.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За приписами ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частиною 2 ст.53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості

За приписами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою умовою, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених ст.53 МК України документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Отже, підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати: заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірне визначення митної вартості товарів, невірне проведення декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України; відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

При цьому, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Матеріалами справи підтверджується, що для митного оформлення імпортованого товару позивач надав документи, що передбачені частиною 2 статті 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Окрім того суд апеляційної інстанції зауважує, що зі змісту приписів розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б)встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16), від 15 лютого 2022 року (справа № 826/12901/17).

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.

Так, згідно матеріалів справи, у митного органу виникли сумніви щодо дійсності вартості товару та щодо правильності визначення митної вартості товару, оскільки заявлена вартість трактора колісного марки JOHN DEERE модель 8345R, 2016 року виготовлення (100000 євро) була значно нижче рівня вартості ідентичних моделей в Європі (згідно з сайтом mascus.com мінімальна ціна даної моделі 2016 року випуску складає 157300 євро). Також встановлено, що заявлена вартість цього трактора також нижче рівня ідентичних моделей старіших років випуску, оформлених іншими митницями (ціна ідентичної моделі 2014 року становить 128600 євро, 2015 - 162089 євро).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем ТОВ «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» до митної декларації 23UA98UI від 13.11.2023 подані документи: 1) рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) - №92 від 01.09.2023; 2) декларація про походження товару ( Declaration of origin) №92 від 01.09.2023; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №16642146/16249959 від 05.01.2017; 4) банківський платіжний документ, що стосується товару платіжне доручення в іноземній валюті №18 від 15.09.2023; 5) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №308 від 13.11.2023; 6) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначених кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 92 від 01.09.2023; 7) копію митної декларації країни відправлення 23DK0056042A433864 від 31.10.2023.

Відповідно до п. 3 Контракту №92 від 01.09.2023 загальна сума цього Контракту складає 100 000 EUR (євро).

Водночас у рахунок-фактурі (інвойс) (Commercial invoice) №92 від 01.09.2023 зазначається, що вартість трактора JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 становить 100 000, 00 євро.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 18 від 15.09.2023 платник ТОВ «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» оплатив фірмі «Keld Klaersgaard Vidriksen» (місцезнаходження: Engvej 10. 7361 Ejstrupholm, Denmar K) сто тисяч євро 00 євроцентів, призначення платежу: Prepayment for vehiele for cont. №92 of 01/09/2023, inv. №92 of 09.09.2023.

Отже, згідно умов Контракту позивач придбав товар - трактор JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 за ціною 100 000 євро, оплатив саме цю суму в 100 000 євро згідно платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 18 від 15.09.2023.

Таким чином, числове вираження вартості товару трактору JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 у зазначених вище документах є повністю ідентичним і становить 100 000 євро.

При цьому суд першої інстанції посилається на те, що у платіжній інструкції в іноземній валюті №18 від 15.09.2023 в графі 70 "призначення платежу" зазначено посилання на рахунок-фактуру №92 від 09.09.2023 замість рахунку-фактури №92 від 01.09.2023.

Однак, у платіжному дорученні в іноземній валюті або банківських металах № 18 від 15.09.2023 містяться відомості про здійснення оплати за контрактом №92 від 01.09.2023 у сумі 100 000,00 євро, що збігається із задекларованою вартістю товару, а також ціною товару у 100 000 євро, яка зазначена у п. 3 Контракту №92 від 01.09.2023 та у рахунку-фактурі №92 від 01.09.2023.

Відтак, за контрактом №92 від 01.09.2023 позивач придбавав будь-які інші товари, відмінні від трактора JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 чи сплатив іншу ціну, відмінну від 100 000 євро.

Крім того, відповідачем встановлено, що вартість товару, зазначена у копії митної декларації країни відправлення №23DK0056042A433864 від 31.10.2023 не відповідає фактурній вартості 100000 євро.

Так, митний орган зазначив, що згідно з даними національного банку Данії курс євро станом на 31.10.2023 становив 7,4647 крон за один євро, відтак 100000 євро еквівалентні 746 470 данських крон. Водночас за даними позивача вартість трактора, еквівалентна 100000 євро, становила 745 280 данських крон».

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що оскільки конвертація валют, яка здійснювалася експортером під час реєстрації митної декларації на території Європейського Союзу (на території Данії) та на основі даних банківської системи ЄС то Держмитслужба не може вказувати на можливість неточностей з боку української компанії.

Так, згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 по справі №140/6689/20 конвертація валют, яка здійснена експортером під час реєстрації митної декларації країни відправника, не вказує на те, що документи, які подаються для підтвердження митної вартості, мають цінову розбіжність. У цій справі Верховний суд зазначає, що оскільки конвертація валют здійснювалася на території ЄС та на основі даних банківської системи ЄС то Держмитслужба не може вказувати на можливість неточностей з боку української компанії.

Твердження відповідача, що заявлений позивачем рівень митної вартості є суттєво нижчим порівняно з ідентичними моделями в Європі, оскільки згідно з даними сайту mascus.com мінімальна ціна даної моделі 2016 року випуску складає 157 300 євро, заявлена вартість моделі є нижчою від вартості ідентичних моделей старших років виготовлення, оформлених іншими митницями (ціна ідентичної моделі 2014 року складає 128600 євро, 2015 - 162089 євро), є необгрунтованими з огляду на таке.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку експертного дослідження №308 від 13.11.2023. товар за контрактом №92 від 01.09.2023 трактор JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 є вживаним товаром, який на момент його купівлі перебував в експлуатації 7,2 років. Вартість трактора марки JOHN DEERE 8345R ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 2016 року випуску на дату оцінки може складати 97344,44 євро. У висновку зазначається, що середньостатистична ціна продажу аналогу КТЗ стандартної комплектації складає 97344,44 Євро відповідно до Довідника цін Schwacke Landmaschinen, ІІ/2014 р.

При цьому митним органом здійснювалось порівняння інформації з сайту mascus.com лише по року випуску трактора JOHN DEERE 8345R.

Однак, відповідачем не обґрунтовано, чи є подібними до тих тракторів, про які зазначалися у інформації відповідача з інтернет сайту, індивідуальні особливості трактора JOHN DEERE 8345R, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , такі як строк його експлуатації, технічний стан, особливості умов використання тощо.

Водночас позивач надав суду інформацію з сайту mascus.com щодо ціни продажу трактора JOHN DEERE 8345R. Зокрема, на веб-сайті mascus.com наявне оголошення про продаж трактора JOHN DEERE 8345R 2016 року випуску за ціною нижчою, ніж була вказана позивачем у митній декларації - 73 542 Євро, а також за цінами, що є нижчими за найнижчу зазначену відповідачем межу 130 000 Євро, 117 000 Євро. Крім того, на цьому веб-сайті наявні також позиції щодо продажу аналогічного трактора із зазначенням "Договірна ціна".

Таким чином, надана відповідачем інформація щодо цін на аналогічний товар не є вичерпною та існує великий діапазон цін на трактор JOHN DEERE 8345R в тому числі, нижній поріг якого є навіть меншим, ніж договірна ціна за контрактом №92 від 01.09.2023.

Колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, де взяв за основу декларацію митний орган при винесенні рішення про коригування, вказавши лише про одну ДМВ за ціною, що перевищує заявлену позивачем, не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості, оскільки більшість митних декларацій інших суб`єктів декларування при ввезенні аналогічного товару вказували значно меншу митну вартість.

Статтею 57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частиною 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частинами 4-5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

Частиною 10 статті 58 МК України закріплено перелік витрат, які додаються до ціни при визначенні митної вартості (складові митної вартості), що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) (частина 1 статті 64 МК України).

Відповідно до частини 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. (*) b) Під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту. (*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів a і b дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є контрактна вартість, визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

У випадках, коли митна вартість не може бути визначена згідно з положеннями статті 1, як правило, повинен проводитися процес консультацій між митною адміністрацією та імпортером для визначення основи вартості згідно з положеннями статті 2 або 3. Наприклад, може статися так, що імпортер має інформацію про митну вартість ідентичних або подібних імпортних товарів, якої безпосередньо немає в митної адміністрації в пункті ввезення. З іншого боку, митна адміністрація може мати інформацію про митну вартість ідентичних або подібних товарів, якої безпосередньо немає в імпортера. Процес консультацій між двома сторонами дозволить обмінятися інформацією за умови дотримання вимог комерційної конфіденційності для визначення належної основи визначення вартості для митних цілей.

Відповідно до статті 5 Угоди якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні-імпортері в тому стані, як вони імпортуються, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї статті ґрунтується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються в найбільшій сукупній кількості в той час або майже в той час, коли відбувається імпорт товарів, які оцінюється, особам, що не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, за умови дотримання таких відрахувань: i) чи комісійних, які звичайно сплачуються або на сплату яких отримано згоду, чи надбавок, які звичайно робляться для прибутку й покриття загальних витрат у зв`язку з продажем у такій країні імпортних товарів того самого класу або виду; ii) звичайних витрат на транспорт та страхування й пов`язаних із цим витрат у країні імпорту; iіі) у разі необхідності коштів та витрат, зазначених у пункті 2 статті 8; iv) мита й інших національних податків, що підлягають сплаті в країні імпорту з причини імпорту або продажу товарів.

Отже, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення аналогічних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що посилання відповідача на інформацію з інтернет сайту mascus.com щодо ціни у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим посиланням на джерела такої інформації та поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

Митним органом не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що не дозволяє суду апеляційної інстанції надати правову оцінку ідентичності факторам, які впливали на формування ціни на імпортований транспортний засіб.

З огляду на викладене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні числові дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України. Правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Частиною 6 ст. 139 КАС України вказано, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 47 116, 68 грн. судового збору сплаченого згідно платіжної інструкції від 25.01.2024 на суму 6 057, 00 грн за подання позовної заяви, квитанції до платіжної інструкції від 11.07.2024 на суму 9 084, 00 грн та платіжної інструкції від 24.09.2024 на суму 31 975, 68 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 13 листопада 2023 року №UA400000/2023/000285/2.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови Хмельницької митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13 листопада 2023 року №UA400040/2023/000819.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ-ЕКСПРЕС» () 47 116 (сорок сім тисяч сто шістнадцять гривень) 68 коп. судових витрат понесених на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної митної служби України.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.