Справа № 200/4138/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року справа №200/4138/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 200/4138/24 (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 15 травня 2024 року №430-ОС його виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Під час проходження військової служби та звільнення з неї позивач перебував на речовому забезпеченні у НОМЕР_1 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_2 ).

13 травня 2024 року позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату у зв`язку із звільненням з військової служби грошової компенсації за неотримане речове майно.

Станом на дату подання позову, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно відповідачем позивачу не виплачено. Вказав, що із як вбачається із наданої відповідачем довідки про вартість речового майна відповідач не у повному обсязі нарахував компенсацію за неотримане речове майно, право на яке позивач набув у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби.

Вважаючи свої права порушеними звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 200/4138/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордокслужби за цінами предметів речового майна визначеними станом на 01.01.2024 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 №1130-АГ Про проведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 .

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 15 травня 2024 №430-ОС позивача, звільненого у запас наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 10 травня 2024 року №804-ОС за станом здоров`я, виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 16 травня 2024 року.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом щодо виплати грошової компенсації за не видане грошове майно.

Згідно з розрахунком виплати грошової компенсації військовослужбовцям виключеним зі списків особового складу за недоотримане грошове майно витрати за недоотримане грошове майно позивача складають 131413,41 грн.

Відповідно до довідки №15 на вартість речового майна, що належить до видачі позивачу (наказ №430-ОС від 15.05.2024) вартість речового майна до виплати позивачу складає 109696,79 грн.

В матеріалах справи наявні накази НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби Про виплату грошової компенсації військовослужбовцям, виключеним зі списків особового складу, Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи необхідно керуватись нормами Конституції України, Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі Закон№3551-ХІІ), Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частини 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, головою Служби зовнішньої розвідки України, головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.2016 року (далі - Порядок № 178).

Пункт 2 Порядку №178 вказує, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Згідно пункту 3 Порядку №178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, й звільнення з військової служби. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку №178).

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку №178).

Статтею 9-1 Закону №2011-XII та пунктом 3 Порядку № 178 чітко передбачено право військовослужбовця на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у разі його звільнення з військової служби.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2018 року у справі № 803/756/17, від 30.04.2020 року у справі № 813/4138/17 сформував висновок щодо застосування норм права, який в силу положень частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, Верховним Судом визначено, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Враховуючи вищевказане, за позивачем навіть після звільнення з військової служби у запас зберігається право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно у тому випадку, якщо така не була виплачена при звільненні.

Судом у цій справі встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової компенсації при звільненні за недоотримане речове майно.

Відповідно до довідки №15 про вартість речового майна, що належить до видачі за період проходження служби, позивачу (наказ №430-ОС від 15.05.2024), визначено вартість речового майна у розмірі 109696,79 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми, яка підлягає позивачу до виплати не проведений виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 1 січня поточного року, крім того, ціни зазначені у довідці №15 (без дати) про вартість речового майна, що належить до видачі за період проходження служби позивачкою, не відповідають цінам, визначеними наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 № 1130-АГ Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації.

Суд звертає увагу на те, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України згідно наказу від 22.12.2023 № 1130-АГ Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації зобов`язано здійснити нарахування військовослужбовцям грошову компенсаціїю замість належних до видачі, але не отриманих протягом проходження військової служби предметів речового майна особистого користування, здійснювати відповідно до його розрахунку вартості згідно з додатковим до цього розпорядження.

Інструкція про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 № 1132 (далі - Інструкція №1132) визначає, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України. Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби (пункт 10 Інструкції № 1132).

Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки саме Порядком №178, встановлено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони саме станом на 1 січня поточного року, відтак дії відповідача щодо нарахування та виплати при звільненні позивача компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, а також не за цінами, встановленими наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.01.2023 № 24-АГ Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації, є протиправними.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 жовтня 2022 року у справі № 820/1699/17, зокрема, «Проте застосування закупівельних цін за минулі роки на речове майно при виплаті позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є таким, що не відповідає вимогам пункту 5 Порядку № 178, яким визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року.»

При цьому, суд вважає, що у НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), як суб`єкта владних повноважень, наявний обов`язок дотримуватись вимог Закону №2011-ХІІ та Порядку № 178 для уникнення звуження обсягу прав позивача як військовослужбовця.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивачу в даному випадку є зобов`язання провести відповідний перерахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно станом на 1 січня 2024 року.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що розрахунок суми компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, не проведений відповідачем виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 1 січня поточного року, крім того, ціни зазначені у довідці №15 (без дати) про вартість речового майна, що належить до видачі за період проходження служби позивачем, не відповідають цінам, визначеним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 № 1130-АГ Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації. При цьому, як встановлено судом, відповідачем виплачено позивачу суму компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно у неналежному розмірі, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 200/4138/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 200/4138/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко