Справа № 480/7787/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2024 року м. Суми Справа № 480/7787/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І., за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області
до відповідачів: 1. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;
2. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;
третя особа - ОСОБА_1 ;
про визнання протиправною та скасування постанови.
Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились.
Суть спору. Позиція сторін. Заяви учасників. Процесулаьні дії суду.
Позивач 30.08.2024 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 22.08.2024 про накладення на позивача штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду (у виконавчому провадженні ВП № 75755220).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження з виконання рішення суду у справі № 480/1362/23. З дотриманням справедливого підходу до черговості виплат співробітникам судової охорони запроваджено єдиний облік потреби в коштах на виконання рішень судів, а саме за датою набуття законної сили рішення суду. У разі надходження відповідних асигнувань управління здійснює нарахування в порядку черговості, а саме за датою набуття законної сили. З метою виконання рішення суду у вказаній справі управлінням здійснено розрахунок потреби в коштах та 16.04.2024 здійснено письмове звернення до центрального органу управління служби судової охорони. Про вказані обставини виконавця було повідомлено. Проте до позивача надійшла постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду. Постанова є неправомірною, оскільки позивач є розпорядником коштів нижчого рівня, а тому не може виконати рішення з поважних причин.
11.09.2024 судом було відкрито провадження у справі. Було залучено до участі у справі другого відповідача та третю особу. 16.10.2024 розгляд справи відкладено та витребувано у позивача докази. 17.10.2024 вимоги ухвали суду виконано позивачем.
Позивач у клопотанні від 17.10.2024 просить суд розглянути справу без його участі. Відповідачі та третя особа про розгляд справи повідомлені належним чином. Відзивів на позовну заяву та пояснень по справі не надали, про причини неявки не повідомили. Тому суд, на підставі норми ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом обставивни справи.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 у справі № 480/1362/23 ухвалено зобов' язати Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, в розмірі 30000 грн на місяць за період з 24.02.2022 до 20.01.2023, пропорційно часу проходження служби з розрахунку на місяць (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117594054).

16.04.2024 позивач письмово звернувся до служби судової охорони з проханням виділити кошти у сумі 445564,52 грн для виконання рішення суду у справі № 480/1362/23 та надав відповідний розрахунок (з.б.а.с.12,13, а.с.57). Вказана обставина не заперечується сторонами.

07.08.2024 службою судової охорони повідомлено позивача, що після надходження від ДСА додаткових асигнувань службою буде прийнято рішення про розподіл бюджетних коштів між територіальними управліннями служби на виконання рішень судів на користь працівників служби в порядку черни, а саме за датою набуття рішенням суду законної сили (з.б.а.с.17, а.с.18).

ОСОБА_1 було отримано виконавчий лист у справі № 480/1362/23 та подано заяву про примусове виконання рішення суду, що не заперечується сторонами.

09.08.2024 виконавцем було відкрито виконавче провадження № 75755220 стосовно примусового виконання рішення № 480/1362/23. Було встановлено 10-ти денний строк для виконання рішення суду (ідентифікатор доступу: ВД48Е55А484В) (а.с.10).

21.08.2024 позивач листом повідомив виконавця про вчинення ним дій щодо отримання коштів від служби судової охоорони для виконання рішення суду у справі № 480/1362/23. Позивач просив врахувати зазначену інформацію при вичненні наступних дій у виконавчому провадженні та не роцінювати її як небажання виконати рішення суду (а.с.11-12).

22.08.2024 виконавцем у ВП № 75755220 винесено постанову про накладення на позивача штрафу у сумі 5100 грн за невиконання рішення суду (а.с.8-9).

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.

Висновки суду та їх мотиви.

Спірні правовідносини врегульовані, в тому числі Законом про виконавче провадження.

Нормами ч.ч.1-2 ст.63 вказаного Закону передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Згідно з ч.1 ст.75 зазначеного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для накладення на боржника штрафу є невиконання ним рішення саме без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, а подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим, а також ті, які не залежали від його власного волевиявлення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем не було виконано рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/1362/23.

Як причину невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, в розмірі 30000 гривень на місяць, з 24.02.2022 до 20.01.2023, позивач зазначає відсутність з Державного бюджету фінансування на кошторисні призначення по КЕВК 2800.

Відповідно до ч.2 ст.4 БК України виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частинами 1 та 2 статті 23 БК України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації (ч.1 ст.48 БК України).

Відповідно до ст.51 БК України керівники бюджетних установ утримують чисельність співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення, включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на грошове забезпечення, затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Згідно з п.п.20, 23 ст.116 БК України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтвердних документів чи при включенні до платіжних документів недостовірної інформації, а також безпідставна відмова у проведенні платежу органами Казначейства України.

Відповідно до п.2 ч.3, ч.6 ст.148 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'' функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Як встановлено судом, з метою належного виконання рішення суду від 11.03.2024, позивачем було направлено лист голові Служби судової охорони від 16.04.2024 щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КЕКВ 2800 в сумі 445564,54 грн для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.

Служба судової охорони звернулась до ДСА України із листом щодо виділенння бюджетних призначень для виконання рішень суду щодо нарахування та виплати її співробітниками додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, що не заперечується сторонами.

11.10.2024 ДСА України звернулась із листом до голови Комітету Верховної Ради України з питань бюджету про виділення додаткових бюджетних призначень у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою КПКВК 0501150 ''Виконання рішень судів на корсить судів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя'' на суму 1502,98 млн грн (а.с.60-61).

Листом від 16.10.2024 ДСА України повідомила Службу судової охорони, що вона втретє звернулась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України ''Про Державний бюджет на 2024 рік'' у частині збільшення бюджетних призначень за програмою 0501150 ''Виконання рішень судів на корсить судів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя'' на суму 1502,98 млн грн, в якій врахована потреба Службі судової охорони в сумі 1367,93 млн грн (з.б.а.с.59).

Суд звертає увагу, що фактичне виконання рішення є обов`язковим, проте зазначає, що виділення кошторисних призначень по програмі КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя по КЕКВ 2800 із Державного бюджету не залежить від волевиявлення позивача, тому у його діях відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у цьому випадку, штрафу.

Невиконання судового рішення щодо виплати додаткової винагороди, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Аналогічні праві висновки у подібних спірних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а, від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20, від 31.05.2022 у справі № 360/940/20.

Судом встановлено, що позивач в межах своєї компетенції вчинив дії для забезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1 на виконання рішення суду відповідної суми заборгованості, проте її невиплата зумовлена виключно відсутністю необхідних бюджетних асигнувань, які мали б бути виділені з державного бюджету на цю мету.

Натомість відповідачем не надано оцінки наявності поважних причин не проведення позивачем виплати заборгованості ОСОБА_1 та вжиття позивачем заходів щодо виділення бюджетних коштів для здійснення відповідної виплати, не встановлено вини та умислу щодо невиконання виконавчого листа, як і не встановлено факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин, що зумовило протиправне прийняття спірної постанови.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені і даний спір виник внаслідок неправомірної постанови виконавця, який є посадовою особою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке є юридичною особою та має рахунок в казначействі, то суд, на підставі гнорми ч. 1 ст. 139 КАС України, стягує саме з цієї особи судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 22.08.2024 № 75755220.

3. Стягнути на користь Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області (вул. Охтирська, 14, м. Суми, 40007, ) зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, 40030, ), за рахунок бюджетних асигнувань, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп. судового збору.

4. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано суддею 30.10.2024.

Суддя А.І. Сидорук