Справа № 380/19530/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправними дій, бездіяльності, відповіді, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Буської міської ради Золочівського району Львівської області , місцезнаходження: 80500, Львівська обл., м. Буськ, пл. 900-річчя Буська, 1 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Буської міської ради Золочівського району Львівської області щодо проведення неналежної, неповної, формальної перевірки за зверненням ОСОБА_1 від 05.07.2024, чим грубо порушено cт. 18 ЗУ Про звернення громадян;

- визнати протиправним та скасувати лист-відповідь Буської міської ради Золочівського району Львівської області від 29.07.2024 №1654;

- зобов`язати Буську міську раду Золочівського району Львівської області повторно провести перевірку, за зверненням ОСОБА_1 від 05.07.2024 за обов`язкової участі ОСОБА_1 в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області.

Ухвалою від 23.09.2024 суддя звільнила позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою від 23.09.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача зі скаргою про захист його прав та інтересів. У скарзі позивач виявив своє бажання бути присутнім при розгляді скарги. Натомість відповідач, всупереч вимог Закону України "Про звернення громадян" провів перевірку неналежним чином, без участі позивача та без з`ясування усіх фактичних обставин, чим порушив вимоги Закону України Про звернення громадян. З огляду на це, позивач вважає, що існують достатні підстави для зобов`язання відповідача повторно провести перевірку за зверненням ОСОБА_1 від 05.07.2024 за його обов`язкової участі в с. Йосипівка Золочівського району Львівської області.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що відповідач у межах своєї компетенції, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, розглянув звернення позивача, про що надав йому обґрунтовану відповідь. Вказує, що відповідач належним чином повідомив заявника про час та місце розгляду звернення засобами поштового та телефонного зв`язку, проте відповідач не прибув.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач звернувся до відповідача із скаргою від 05.07.2024. Одночасно у скарзі, позивач виявив бажання бути присутнім при розгляді скарги.

09.07.2023 відповідач скерував ОСОБА_1 лист № 1548, яким повідомив час та місце розгляду його звернення, а саме про виїзд комісії у село Йосипівка 17.07.2024 о 15:00 год.

Листом від 22.07.2024 № 1608 Буська міська рада повідомляла ОСОБА_1 про те, що 26.07.2024 о 15:00 год повторно відбудеться виїзд комісіїу село Йосипівка, оскільки заявник 09.07.2024 не прибув на виїзд комісії.

Листом від 29.07.2024 № 1654 Буська міська рада повідомила ОСОБА_1 про розгляд звернення. Зазначила, що ОСОБА_1 повідомлявся засобами поштового зв`язку про виїзд комісії 09.07.2024 та 26.07.2024, проте заявник на виїзд комісії не з`явився. Комісією проведено обміри меж земельної ділянки. Повідомлено ОСОБА_1 про те, що він має право звернутись до органу Національної поліції про кримінальне правопорушення. Враховуючи встановлені в ході розгляду звернення обставини, підстав для вжиття будь-яких заходів до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вбачається.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо проведення неналежної, неповної, формальної перевірки за зверненням ОСОБА_1 від 05.07.2024, протиправним лист-відповідь Буської міської ради Золочівського району Львівської області від 29.07.2024 №1654, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Визначення заяви (клопотання) міститься у статті 3 Закону України Про звернення громадян та означає звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону України Про звернення громадян окреслено вимоги до звернення, а саме звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 вказаного Закону.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні гарячі лінії та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно зі статтею 4 Закону України Про звернення громадян до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

За змістом статті 15 Закону України Про звернення громадян органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

У частині першій статті 19 Закону України Про звернення громадян передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із скаргою від 05.07.2024, в якій просив вжити заходів щодо належного реагування до сусіда по с. Йосипівка Золочівського району Львівської області ОСОБА_3 , який систематично, щороку чинить протиправні дії щодо ОСОБА_1 , а саме: нищить, ламає, загинає до землі, викрадає саджанці молодих фруктових дерев в саду, вирізає та викрадає старі дерева з саду, постійно переставляє межу між двома домоволодіннями Гнідь-Оліярник. Просив перевірку проводити за обов`язкової участі заявника.

Відповідно до статті 18 Закону України Про звернення громадян громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

З аналізу наведеної правової норми слідує, що праву громадянина, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб бути присутнім при розгляді поданої заяви чи скарги кореспондує прямий та неухильний обов`язок вказаних органів чи посадових осіб запросити громадянина - заявника на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 02.07.2020 у справі №361/4237/17.

Суд встановив, що у скарзі від 05.07.2024 позивач просив провести перевірку за його обов`язкової участі.

09.07.2023 відповідач скерував рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_1 лист № 1548, яким повідомляв час та місце розгляду його звернення, а саме про виїзд комісії у село Йосипівка 17.07.2024 о 15:00 год.

Листом від 22.07.2024 № 1608 Буська міська рада повідомляла ОСОБА_4 про те, що 26.07.2024 о 15:00 год повторно відбудеться виїзд комісії, оскільки заявник 09.07.2024 не прибув на виїзд комісії.

Проте суд зазначає, що станом на 22.07.2024 у Буської міської ради були відсутні докази належного повідомлення позивача про дату та час виїзду комісії, оскільки відповідно до відстеження поштового відправлення № 314 повідомлення тільки 26.07.2024 повернуто відправнику, у зв`язку із закінченням терміну зберігання» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Листом від 29.07.2024 № 1654 Буська міська рада повідомила ОСОБА_1 про розгляд звернення. Зазначила, що ОСОБА_1 повідомлявся засобами поштового зв`язку про виїзд комісії 09.07.2024 та 26.07.2024, проте заявник на виїзд комісії не з`явився.

Однак суд зазначає, що станом на 29.07.2024 у відповідача були відсутні докази належного повідомлення позивача про дату та час виїзду комісії, оскільки відповідно до відстеження поштового відправлення № 043 повідомлення 08.08.2024 повернуто відправнику, у зв`язку із закінченням терміну зберігання» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Представником відповідача долучено докази повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його звернення 26.07.2024 смс-повідомленням. Проте, суд критично оцінює посилання представника відповідача про повідомлення ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку про розгляд його звернення, оскільки у скарзі від 05.07.2024 позивач не вказував номер телефону, як засобів зв`язку з ним.

Отже, підсумовуючи встанволені обставини, суд зазначає, що відповідач не повідомив належним чином про дату та час розгляду скарги комісією; не отримавши доказів про належне повідомлення позивача переніс перевірку за скаргою позивача. Окрім того, відповідач не повідомив належним чином про дату та час повторного виїзду комісії, не отримавши доказів про належне повідомлення позивача скерував позивачу лист від 29.07.2024 № 1654 про розгляд його звернення.

Такі дії відповідача, на думку суду, свідчать про недотримання вимог статті 18 Закону України Про звернення громадян, а відтак і порушення права позивача бути присутнім при розгляді його скарги.

Вирішуючи питання належності обраного позивачем способу захисту, суд підкреслює, що відповідач вчинив протиправні дії щодо розгляду заяви позивача від 05.07.2024, а тому позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності не підлягає до задоволення.

Суд також висновує про неналежність способу захисту в частині визнання протиправним і скасування листа відповідача від 29.07.2024 №1654, оскільки такий не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме індивідуальним актом, у розумінні статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки відповідь, викладена у листі, містить позицію суб`єкта владних повноважень з конкретного кола питань, носить інформаційний характер та не створює для позивача чи інших осіб певних правових наслідків, відповідно, не порушує права та інтереси позивача.

Враховуючи наведене належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду скарги позивача від 05.07.2024 без його участі і зобов`язання відповідача повторного розглянути вказану скаргу із урахуванням висновків суду.

Суд при розгляді справи враховує також позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Буської міської ради Золочівського району Львівської області щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.07.2024 без участі заявника.

Зобов`язати Буську міську раду Золочівського району Львівської області (, місцезнаходження: 80500, Львівська обл., м.Буськ, площа 900-річчя Буська, 1) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 05.07.2024, забезпечивши ОСОБА_1 право бути присутнім під час такого розгляду, та надати обгрунтовану відповідь із урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.