Справа № 600/4914/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

30 жовтня 2024 р. м. Чернівці справа № 600/4914/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого до суду з позовом звернувся адвокат Бакулін Д.О., просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2024 року №6313/24 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

- визнати протиправними дії військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

- зобов`язати ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з військового обліку ОСОБА_1 на підставі статті 36 а та 34 а графи 4 «Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві».

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2024 року №6313/24 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;

- заборони посадовим особам усіх територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на території України вчиняти дії, що стосуються мобілізаційних заходів відносно ОСОБА_1 , на підставі рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову означеним шляхом представник заявника пояснив, що ОСОБА_1 , прибувши до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав представникам військово-лікарської комісії медичні документи, що підтверджують у нього хронічні захворювання, які у Розкладі хвороб підпадають під категорію «Не придатні до військової служби з виключенням з військового обліку». Натомість, заявник стверджує, що відповідачем було грубо порушено процедуру проходження військово-лікарської комісії позивачем та здійснено фальсифікацію документів, які пов`язані з ВЛК. Адвокат вказував, що фактично лікарями Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 огляд ОСОБА_1 не проводився, до матеріалів справи не долучалися та не досліджувалися аналізи, медичні документи, передбачені чинним законодавством України, що призвело до порушення процедури проходження ВЛК та ухвалення незаконних рішень.

Представник заявника зазначає, що за таких обставин, рішення ВЛК щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, є незаконним та безпідставним.

Зазначені вище обставини, на думку адвоката, дають об`єктивні підстави вважати, що спірне рішення має очевидні ознаки протиправності та порушує права, свободи та інтереси позивача. У зв`язку із цим, існує необхідність забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення ВЛК. Крім того, оскільки оскаржувані дії та рішення можуть призвести до незаконного проходження позивачем військової служби, заявник вважає, що є підстави для заборони посадовим особам усіх ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України вчиняти дії, що стосуються мобілізаційних заходів відносно нього на підставі рішення ВЛК до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Суд у відповідності до положень ч.1 ст.154 КАС України розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

За правилами ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Отже, заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

Застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Отже, при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховуватися предмет позову, підстави звернення до суду, співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також забезпечення дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Водночас забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Предметом спору у позові ОСОБА_1 є визнання протиправними та скасування рішення ВЛК щодо придатності позивача до військової служби, а також дій ВЛК щодо визнання його придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

У заяві про забезпечення позову представник заявника посилається на те, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, як на підставу, передбачену ч.2 ст.150 КАС України. У зв`язку із цим, просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення ВЛК та шляхом заборони посадовим особам вчиняти дії, що стосуються мобілізаційних заходів щодо ОСОБА_1 .

Поряд із цим, оцінивши доводи заяви щодо очевидної протиправності рішення та дій ВЛК, суд приходить до висновку, що така підстава у заяві про забезпечення позову та як наслідок забезпечення позову у спосіб, який пропонує представник позивача в частині зупинення дії оскаржуваного рішення - фактично є вирішенням спору по суті без судового розгляду, що є неприпустимим.

Правомірність та оцінка оскаржуваного рішення, як і діям ВЛК, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Суд не вбачає очевидної протиправності рішення ВЛК щодо визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень (дій) суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень (чи вчинення дій), які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень (вчинення дій) суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері. Натомість у цьому випадку, рішення, яке прийняте ВЛК є наслідком реалізації повноважень такого суб`єкта відповідно до Законів України "Про військовий обов`язок та військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Ті доводи, які наводить представник заявника, не свідчать про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, оскільки є оціночними поняттями та будуть предметом дослідження в ході судового розгляду.

Заява в частині вжиття заходів шляхом заборони посадовим особам усіх територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на території України вчиняти дії, що стосуються мобілізаційних заходів відносно ОСОБА_1 , на підставі рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання законної сили рішенням суду по даній справі також обґрунтована очевидною протиправністю оскаржуваного рішення та дій ВЛК. Оскільки доводи, які наводить представник заявника, не свідчать про очевидну протиправність оскаржуваного рішення (вчинених дій), суд не вбачає необхідності у застосуванні таких заходів забезпечення позову. Крім того, такий спосіб забезпечення позову є абстрактним, адже представник заявника не зазначає, які саме мобілізаційні заходи він має на увазі.

Заява не містить інших обґрунтувань необхідності застосування заходів забезпечення позову, визначених частиною 2 статті 150 КАС України, при наявності яких суд може застосувати заходи забезпечення позову.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, враховуючи висновки, наведені вище, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.О. Кушнір