Справа № 750/15334/24
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

за участю представника позивача - Федоренка О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сапона К.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України,

в с т а н о в и в:

30 жовтня 2024 року Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить затримати громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 29 квітня 2025 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Також відповідач суду пояснила, що вона бажає повернутися до Республіки Білорусь та вже намагалася виїхати з України. Проте, у зв`язку із проблемами з документами та відсутністю коштів не може цього зробити, а тому звернулася за допомогою з відповідним проханням до органів міграційної служби.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29 жовтня 2024 року Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі УДМС у Чернігівській області) було виявлено громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка незаконно перебуває на території України.

Перевіркою стосовно відповідача УДМС у Чернігівській області встановлено, що вона прибула в Україну 25 травня 2021 року та проживала на території України за паспортом громадянина Республіки Білорусь НОМЕР_1 , виданим 03 березня 2008 року компетентним органом Республіки Білорусь, терміном дії до 15 січня 2063 року (а.с. 9-10) та на підставі посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 , виданої 11 жовтня 2023 року у зв`язку з перебуванням у шлюбі з громадянином України, терміном дії до 09 жовтня 2024 року (а.с. 11).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 № 1202 «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану» посвідки на тимчасове чи постійне проживання, крім тих, які оформлені громадянам Російської Федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24 лютого 2022 року, підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Згідно з підпунктом 6-1 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, посвідка скасовується ДМС або територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся.

15 жовтня 2024 року, у зв`язку з отриманням особистої заяви ОСОБА_1 про смерть її чоловіка та враховуючи припинення підстав для її перебування на території України, УДМС у Чернігівській області було прийнято рішення № 2402 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 на підставі підпункту 6-1 пункту 63 Порядку (а.с. 12), яке відповідач отримала особисто 22 жовтня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 999 та власноручною відміткою відповідача на копії рішення (а.с. 12, 13).

Згідно протоколу серії ПР МЧГ № 001534 від 29 жовтня 2024 року та постанови серії ПН МЧГ № 001520 від 29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме за проживання на території України за недійсною посвідкою на тимчасове проживання, без своєчасного виїзду з України впродовж 7 днів з дня отримання копії рішення про скасування посвідки, за частиною другою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. (а.с. 14, 15).

Також, 29 жовтня 2024 року, внаслідок порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та на підставі статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI), УДМС у Чернігівській області прийнято рішення № 10 про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни, яким зобов`язано її покинути територію України у термін до 26 листопада 2024 року (а.с. 16-17).

Відповідач власними підписами засвідчила, що з вимогами статті 30 Закону № 3773-VI щодо примусового видворення у разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін ознайомлена; рішення про примусове повернення отримала особисто 29 жовтня 2024 року, наміру його оскаржувати не має; українську мову розуміє та послуг перекладача не потребує; від виконання рішення відмовляється та просить депортувати її з території України.

29 жовтня 2024 року відповідач звернулася до УДМС у Чернігівській області з письмовим проханням, у якому повідомила про відмову від виконання рішення про примусове повернення у зв`язку з нестачею коштів та попередніми невдалими спробами виїхати з України через пункти пропуску на кордоні із сусідніми з Україною державами, та просила допомогти їй виїхати до Республіки Білорусь через процедуру депортації з України (а.с. 18-19).

29 жовтня 2024 року УДМС у Чернігівській області прийнято рішення № 4 про примусове видворення відповідача з України у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вона ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, оскільки письмово повідомила про відмову від виконання рішення (а.с. 21-23).

29 жовтня 2024 року працівниками УДМС у Чернігівській області на підставі статті 260 КУпАП було затримано відповідача в адміністративному порядку до 72 годин з метою забезпечення виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення, а саме забезпечення виконання рішення про примусове видворення, яке згідно зі статтею 24 КУпАП є видом адміністративного стягнення, та поміщення до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі ПТПІ), про що складено протокол про адміністративне затримання № МЧГ 000022 (а.с. 24).

Крім того, 29 жовтня 2024 року УДМС у Чернігівській області прийнято рішення про поміщення ОСОБА_1 до ПТПІ з метою забезпечення примусового видворення (а.с. 25-27), про що повідомлено керівника Чернігівської окружної прокуратури та Департамент консульської служби Міністертва закордонних справ (а.с. 30, 31).

Конституція України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (стаття 26). Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33).

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 14 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Частиною першою статті 26 Закону № 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Частиною другою статті 263 КУпАП передбачено, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.

Частиною першою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Відповідно до частини одинадцятої вищезазначеної статті строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Згідно частини третьої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи, що відповідач не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення УДМС у Чернігівській області про примусове повернення, письмово повідомила про відмову виконати вказане рішення, не працює та не має достатніх коштів для виїзду з України, а також оскільки строк її утримання в ПТПІ закінчується 01 листопада 2024 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затримання відповідача з поміщенням до ПТПІ строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Керуючись статтями 9, 90, 241-246, 271, 272, 289, 371 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 51-А, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 37804450) до громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 29 квітня 2025 року

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Суддя