Справа № 127/27885/24
Суддя: Антонюк В. В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/244/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення, який мотивував тим, що 13.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесена постанова №1409 про накладання адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 підпункту 10-1 ч.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 р., а саме 06.08.2024 року близько о 08:30 години, ОСОБА_1 був зупинений уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 та на вимогу пред`явити документ надав військово-обліковий документ - витяг з Резерв+. Документ аналог в паперовому вигляді не був наданий, оскільки за словами ОСОБА_1 посвідчення про приписку при собі не мав.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за віком не є призовником, а тому строк дії приписного посвідчення витік. Не пред`явивши на вимогу уповноважених представників ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковий документ, ОСОБА_1 порушив мобілізаційне законодавство. ОСОБА_1 вину свою в порушенні правил військового обліку не визнав, пояснивши, що облікові дані свої поновив вчасно.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за №1409 від 13.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 у виді штрафу у сумі 17 000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник - адвокат Дмитришина Т.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали за обставин, викладених у позовній заяві, просили суд їх задоволити. Витрати на правничу допомогу просили залишити за позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.07.2003 року ОСОБА_1 був взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою № 48 від 22.07.2003 року.(а.с.10)

Відповідно до протоколу №587 про адміністративне правопорушення від 06.08.2024 року, головний спеціаліст командування, працівник ЗСУ ОСОБА_3 , яка уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.12.2023 року №844, керуючись ст. ст. 235, 254, 256 КУпАП, склала протокол про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушив вимоги ч.6. ст. 22 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п.25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року та абз. 3 п.п. 10-1 ч.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 р., а саме: 06.08.2024 року близько о 08:30 годині, ОСОБА_1 був зупинений уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 та на вимогу пред`явити документ надав військово-обліковий документ - витяг з Резерв+. Документ аналог в паперовому вигляді не був наданий, оскільки за словами ОСОБА_1 посвідчення про приписку при собі не мав. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за віком не є призовником, а тому строк дії приписного посвідчення витік. Не пред`явивши на вимогу уповноважених представників ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковий документ, ОСОБА_1 порушив мобілізаційне законодавство.(а.с.36-37)

Згідно Постанови №1409 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 13.08.2024 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 встановив, що згідно відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення за вх.№587 від 06.08.2024 року ОСОБА_1 порушив вимоги ч.6. ст. 22 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», п.25 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року та абз. 3 п.п. 10-1 ч.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 р., а саме: 06.08.2024 року близько о 08:30 годині, ОСОБА_1 був зупинений уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 та на вимогу пред`явити документ надав військово-обліковий документ - витяг з Резерв+. Документ аналог в паперовому вигляді не був наданий, оскільки за словами ОСОБА_1 посвідчення про приписку при собі не мав. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за віком не є призовником, а тому строк дії приписного посвідчення витік. Не пред`явивши на вимогу уповноважених представників ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковий документ, ОСОБА_1 порушив мобілізаційне законодавство. ОСОБА_1 вину не визнав в порушенні правил військового обліку. На ОСОБА_1 було накладено штраф у сумі 17 000,00 грн. (а.с.43-44).

З пояснення ОСОБА_1 від 06.08.2024 року вбачається, що він при зупинці працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 пред`явив документи з Резерв+, про те вони його не прийняли та видали повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41). У Вінницькому РТЦК ОСОБА_1 повідомили, що він є військово зобов`язаний, що підтверджується довідкою (військовозобов`язаного). Однак, ОСОБА_1 не пам`ятає обставин її отримання і такого документу в нього немає, є лише приписне. Вину свою не визнав, оскільки оновив свої дані в ЦНАП (а.с.38).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний актакт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому саме суб`єкт владних повноважень несе тягар надання до суду всіх наявних доказів, і у випадку їх ненадання суд розглядає справу на підставі тих доказів і матеріалів які надані.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до абз. 5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє наразі.

Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону №3543-XIIу період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до п. п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положення ч. 3 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У примітках до статей 210, 210-1 КУпАП законодавцем зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Порядок формування та використання електронного військово-облікового документа визначається постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.

Так, згідно з постановою Кабінету міністрів України від 18 червня 2024 р. № 721 військово-обліковий документ, також, оформляється засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб порталу електронних публічних послуг у сфері нацбезпеки і оборони та/або Єдиного державного веб порталу електронних послуг (далі Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Дії (у разі технічної реалізації).

У офіційному інтернет застосунку Міністерства оборони України «Резерв+» також може бути сформовано електронний військово-обліковий документ.

За змістом вимог постанови КМУ №721 від 18.06.2024 електронний військово-обліковий документ, запроваджений у мобільному додатку порталу Дія або Резерв+, має таку ж юридичну силу, як і паперовий. Відсканувавши QR-код, уповноважені органи можуть перевіряти його чинність й отримати усю необхідну інформацію.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У даному випадку з наданих стороною позивача доказів вбачається що на момент складення протоколу та винесення постанови 13.08.2024 року у мобільному додатку Резерв+ військовозобов`язаним ОСОБА_1 було сформовано електронний військово-обліковий документ, який міг бути оглянуто співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та який має таку саме юридичну силу як і паперовий.(а.с.9)

Критерії оцінки доказів як більш переконливий надає суду право на висновок що наявність у особи діючого електронного військово-облікового документа і його непредставлення на вимогу вкрай сумнівний а тому таки сумніви повинні трактуватись на користь особи, що притягується до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що відсутні належні та допустимі докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення встановленого вимогами ч.3 ст. 210 КУпАП, що є підставою для задоволення позовних вимог та скасування постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №1487 винесену 13.08.2024 року начальником Вінницьког РТЦК та СК полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Керуючись ст. ст. 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 постанову №1409 від 13 серпня 2024 року про накладання адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17 000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: