Справа № 200/5497/24
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Справа№200/5497/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про:

визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо ненарахування та невиплати позивачеві суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру окладу судді з 01 січня 2024 року 3 028 грн;

зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести нарахування та виплату позивачеві суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року становить 3 028 грн, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, а також раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення позивачеві виплати недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року, розраховану виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року становить 3 028 грн з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, а також раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що розмір суддівської винагороди, яку позивач отримувала за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року, повинен обчислюватися на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи із встановленого на 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28 серпня 2024 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області подано відзив на позовну заяву, в якому управління просило відмовити в позові з тих підстав, що згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня, складає 2 102 грн. З огляду на це суддівська винагорода суддів місцевих судів відповідно до діючого законодавства обраховується від розміру посадового окладу судді, який складає 63 060 грн.

Державна судова адміністрація України правом на надання відзиву не скористалась, ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана адресатом 12 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд».

Інші заяви по суті спору не подавалися.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , суддю Краматорського міського суду Донецької області, відряджено до Богуславського районного суду Київської області з 25 липня 2022 року до прийняття рішення про закінчення відрядження судді з посадовим окладом згідно з штатним розписом; встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20% посадового окладу судді, стаж роботи якої станом на 26 липня 2022 року складає 07 років 00 місяців 19 днів.

За відомостями розрахункових листів про виплату суддівської винагороди за спірний період розмір посадового окладу позивача становив 63 060 грн, при обчислення якого застосовано базову величину 2 102 грн (2 102 х 30 = 63 060).

Відповідно розмір доплати за вислугу років, яка на підставі частини п`ятої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обчислюється у відсотковому відношенні від посадового окладу, визначено, виходячи з посадового окладу 63 060 грн.

При цьому кошторис Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на 2024 рік затверджено Державною судовою адміністрацією України як головним розпорядником коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів із застосуванням розрахункової величини 2 102 грн.

Виконання судових рішень, ухвалених на користь судді, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», головним розпорядником якої також є Державна судова адміністрація України.

Згідно з кошторисом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на 2024 рік за вказаною бюджетною програмою затверджено надходження в розмірі 23 800 грн, що свідчить про недостатність коштів.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 130 Конституції України встановлено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною третьою вказаної статті регламентовано, що базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; […].

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ (далі Закон № 3460-ІХ) з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн та окремо передбачено прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2 102 гривні.

Разом з тим Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV (далі Закон № 966-XIV) не визначено такого виду прожиткового мінімуму як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», а також не віднесено суддів до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Виходячи із змісту статті 130 Конституції України, частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII, норми інших законодавчих актів до правовідносин щодо виплати суддівської винагороди застосовуватися не можуть; єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

Зміни до Закону № 1402-VIII щодо розміру суддівської винагороди в спірний період, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди немає.

Закон № 3460-IX фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України, частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VIII.

Закон № 3460-IX не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

При колізії положень двох законів суд застосовує загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону», де спеціальним законом слід вважати Закон № 1402-VIII, а положення Закону № 3460-ІХ - загальними.

Оскільки Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, то Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області неправильно визначилося із розрахунковою величиною посадового окладу, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом, а позивач має право на перерахунок та виплату недоотриманих сум винагороди, яка повинна обчислюватися із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн.

Отже, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо ненарахування та невиплати позивачеві суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру окладу судді з 01 січня 2024 року 3 028 грн;

зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести нарахування та виплату позивачеві суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року 3 028 грн, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, а також раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

При цьому Територіальний орган Державної судової адміністрації України як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які Державна судова адміністрація України затвердила в його кошторисі на 2024 рік.

Відтак, невиплата позивачеві суддівської винагороди в повному обсязі пов`язана із діяльністю Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів, крім Верховного Суду, та відповідно як суб`єкта владних повноважень, діями якого порушено право позивача.

Із урахуванням статусу Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів та учасника бюджетного процесу в питаннях фінансування судової системи Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 280/788/19 дійшов висновку про правильність рішення судів у спорі «щодо розміру суддівської винагороди», якими зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування розпорядника коштів нижчого рівня з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого для виконання рішень судів на користь суддів, для проведення виплати судді недоотриманих сум суддівської винагороди.

Із урахуванням зазначеного висновку, предмету позову та встановлених у цій справі обставин, суд вважає, що пред`явлені до Державної судової адміністрації України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру окладу судді з 01 січня 2024 року 3 028 грн.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (, місцезнаходження: вул. Жилянська, буд. 58-Б, м. Київ, 01032) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року включно на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року 3 028 грн, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, а також раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Зобов`язати Державну судову адміністрацію України (, місцезнаходження: вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01021) здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) виплати недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 травня 2024 року по 31 липня 2024 року, розрахованої виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року становить 3 028 грн, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, а також раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Повідомлення учасників справи здійснюється через електронну пошту, у тому числі неофіційну, виходячи з презумпції обізнаності (особа, яка, звертаючись до суду, в заяві, або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту і має цікавитись, чи отримала лист, чи ні), або через систему «Електронний суд».

Учасник судового процесу, який не має електронного кабінету, повинен виконати вимоги частини другої статті 129 КАС України та за допомогою електронної пошти (телефону) негайно підтвердити суду про отримання судового повідомлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Суддя Ю.М. Льговська