Справа № 480/4206/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення
30 жовтня 2024 року Справа № 480/4206/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області: № від 11.07.2019, № від 11.07.2019; вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № Ф-000856*1303 від 11.07.2019 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмірі 134475 грн; рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № 000857*1303 від 11.07.2019 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску в розмірі 29370 грн, рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № 000855*1303 від 11.07.2019 про застосування до ОСОБА_1 штрафу за неподання звітності в розмірі 340 грн.; податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № від 11.07.2019 про нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань зі сплати військового збору в загальному розмірі 27538,98 грн, із них - військовий збір 22031,18 грн та штрафні (фінансові) санкції 5507,80 грн, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № 000858*1303 від 11.07.2019 про нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість в загальній сумі 602243,75 грн, із них за податком на додану вартість 481795 грн та штрафні (фінансові) санкції 120448,75 грн, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № від 11.07.2019 про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 грн, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області № від 11.07.2019 про застосування до ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680 грн. Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення судового збору 9605 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 480/4206/19 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.03.2024 замінено Головне управління Державної податкової служби у Сумській області його процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПС у Сумській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2020 скасовано, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 залишено в силі.

Додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2024 заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено. Присуджено на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 19210 грн, сплачений за подання касаційної скарги згідно квитанції від 12.01.2021 № 186710013, та у сумі 9605,00 грн, сплачений за подання позовної заяви згідно квитанції від 06.11.2019 № 0.0..1, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ ВП 43995469).

18.09.2024 представником позивача подано заяву, в якому просив встановити судовий контроль за виконанням Додаткової постанови Касаційного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі № 480/4206/19 про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на користь ОСОБА_1 стягнуто 28815 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору, зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Сумській області подати Сумському окружному адміністративному суду звіт про виконання Додаткової постанови Касаційного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі № 480/4206/19 про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на користь ОСОБА_1 28815 грн витрат зі сплати судового збору у строк до 01.10.2024.

Заява мотивована тим, що за наслідками розгляду справи № 480/4206/19 судом, зокрема, прийнято рішення про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 28815 грн. Рішення набрало законної сили та 08.04.2024 видано виконавчий лист у даній справі. Станом на день звернення з даною заявою про здійснення судового контролю, рішення суду в частині стягнення судового збору не виконано. В той же час, граничний строк виконання судового рішення від 08.04.2024, визначається до 25.09.2024.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Положення ст. 382 КАС України не передбачають строку та порядку вирішення судом питань, визначених цією нормою.

Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що положення ч.1 ст. 382 КАС України кореспондують з положеннями ч.6 ст. 246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

При цьому, судовий контроль по даній справі при винесенні рішення Сумського окружного адміністративного суду 04.02.2020 не встановлювався.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2-3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17 та в ухвалі від 05.07.2018 у справі № 206/3911/17.

Так, виконанням рішення суду є вчинення відповідачем дій у повній відповідності із резолютивною частиною рішення.

Якщо, рішення суду відповідачем не виконується, це є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації громадянином його гарантованого Конвенцією "права на справедливий суд".

Між тим, за змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17.

Відповідно до вимог ч. 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зауважити, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а та в ухвалах від 10 грудня 2018 року у справі № 807/2358/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 826/12592/14.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Шаповал