Справа № 200/5884/24
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Справа№200/5884/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, Україна, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок, 26) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

УСТАНОВИВ:

25.08.2024 до Донецького окружного адміністративного суду надіслана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:

-визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2024 врахувавши період з 01.04.1986 по 15.10.2001 до стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити пенсію у вигляді одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7 1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 за заявою від 11.07.2024 в розмірі десяти місячних пенсій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона звернулася із заявою від 11.07.2024 про перерахунок пенсії щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 19.07.2024 відповідачем прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №17 з підстав неврахування стажу в повному обсязі згідно записів в трудовій книжці. Так, відповідачем не було враховано період роботи позивача з 01.04.1986 по 15.10.2001 згідно листа від 27.06.2024 за № 01- 25/2510 з тих підстав, що підтвердити стаж неможливо.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав не врахування періоду роботи з 01.04.1986 по 15.10.2001, що призвело до порушення прав позивача.

Ухвалою суду від 30 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV). 11.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Проте до заяви надані документи згідно яких підтвердити право на виплату грошової допомоги неможливо, оскільки довідки оформлені не по формі.

Також період роботи з 01.04.1986 по 15.10.2001 згідно наданого листа від 27.06.2024 за № 01-25/2510 підтвердити взагалі неможливо.

Таким чином, оскільки на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058, позивач не мала стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону № 1788, для призначення та виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 підстави були відсутні, про що 19.07.2024 складено рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії за № 17.

Вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, приймаючи оскаржуване позивачем рішення, керувалося нормами чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

11.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зазначена заява позивача була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

19.07.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 відмовлено у про перерахунку пенсії щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7 1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки до заяви надані документи згідно яких підтвердити право на виплату грошової допомоги неможливо, довідки оформлені не по формі. Також період роботи з 01.04.1986 по 15.10.2001 згідно листа від 27.06.2024 за № 01-25/2510 підтвердити взагалі неможливо.

Листом Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 27.06.2024 за № 01-25/2510 позивача повідомлено, що підтвердити трудовий стаж за період роботи в Новопільському ясла садку з 01.04.1986 року по 15.10.2001 року не має можливості. Архівні документи з кадрових питань, які відкладались в діловодстві Новопільського ясла садку, після початку повномасштабного вторгнення не були евакуйовані. Документи зберігались в приміщенні старостату Зеленопільського старостинського округу в селі Зелене Поле Волноваського району Донецької області. У зв`язку з проведенням на даний час на території села Зелене Поле активних бойових дій, Великоновосілківська селищна військова адміністрація інформацією стосовно теперішнього місця перебування та стану архівних документів по Новопільському ясла садку не володіє.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначають відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України Постановою від 23.11.2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

Порядок № 1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909.

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Постанови № 909).

Згідно з розділом 1 Переліку №909 в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах посадами, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, є: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

В дошкільних навчальних закладах всіх типів зазначено посади: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

В примітці 2 Постанови № 909, зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

В Законі України «Про дошкільну освіту» зазначено, що згідно із Законом № 2145-VIII від 05.09.2017, слова «дошкільний навчальний заклад» в усіх відмінках і числах замінено словами «заклад дошкільної освіти» у відповідному відмінку і числі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про дошкільну освіту», ясла-садок та дитячий садок є закладами дошкільної освіти.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. (п.1). За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій (п.20).

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення перебування особи на посаді та виконання нею робіт у закладі освіти, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

З дослідженої судом трудової книжки ОСОБА_1 , встановлено, що позивач в спірний період:

- з 01.04.1986 по 18.07.1987 працювала медсестрою та вихователем за суміщенням у Новопільському ясла садку;

- з 15.08.1987 по 12.11.1987 працювала старшою медсестрою та вихователем у ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- з 01.12.1987 по 11.06.1988 працювала на посаді старшої медсестри на 0,5 ставки та за суміщенням двірником на 0,5 ставки у Ново-Польському ясла-садку;

- 11.06.1988 звільнена від роботи за суміщенням посади двірника у Ново-Польському ясла-садку;

-09.07.1988 призначена виконуючей обов`язки завідуючої на час відпустки ОСОБА_2 у Ново-Польському ясла-садку;

- 09.11.1988 призначена на посаду старшої медсестри на 0,5 ставки та вихователя на 0,67 ставки у Ново-Польському ясла-садку;

- 29.03.1993 призначена виконуючей обов`язки завідуючої на час відпустки ОСОБА_3 у Ново-Польському ясла-садку;

- з 12.05.1988 по 15.10.2001 працювала завідуючою Ново-Польського ясла-садку.

Відповідно до спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.07.2024 період роботи з 01.04.1986 по 15.10.2001 згідно листа від 27.06.2024 за № 01-25/2510 підтвердити взагалі неможливо.

Суд зазначає, що право осіб на пенсійне забезпечення не повинно безумовно залежати від дій (бездіяльності) осіб, зобов`язаних вести облік трудового стажу працівників.

Позивач як особа, на яку не покладено обов`язків щодо організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для незарахування пенсійним органом трудового стажу і, як наслідок, для обмеження права позивача на пенсійне забезпечення. На працівника не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці; працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається не на працівника, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.12.2019 року у справі № 307/541/17.

Крім того, у постанові від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а Верховний Суд прямо зауважив на тому, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації її конституційного права на соціальний захист.

Відтак, на позивача не може бути покладено відповідальність за неправильний запис у даті видачі трудової книжки (навіть якщо таке мало місце).

Водночас, під час з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого нормами процесуального права покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів у встановленому порядку про наявність підстав щодо застосування положень Порядку № 637 до спірних правовідносин, як-то: відсутність у позивача трудової книжки, необхідних записів або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, що визначає його право на пенсію за віком.

При цьому, до стажу позивача, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Пенсійним органом протиправно не зараховано періоди роботи з 01.04.1986 по 18.07.1987, з 15.08.1987 по 12.11.1987, з 01.12.1987 по 15.10.2001, оскільки судом встановлено, що трудова книжка позивача оформлена належним чином, всі записи засвідчені належним чином.

Аналіз норм Порядку № 1191 дає підстави для висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 328/1619/17 (2-а/328/80/17) зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

У постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 522/5056/16-а Верховний Суд також зазначив, що для отримання грошової допомоги, при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, мають бути дотримані такі вимоги: особа має досягнути пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема частиною 1 статті 26 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років; на день досягнення пенсійного віку особа мала працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мати страховий стаж, зокрема для чоловіків - 35 років, на таких посадах; особа до цього не отримувала будь-яку пенсію.

Судом відповідно до трудової книжки позивача встановлено, що позивач з 01.03.2022 працювала у Мар`їнській філії Державної установи «Донецький обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» Прийнята тимчосово до завершення воєнного стану з Волноваської районної філії ДУ «Донецький ОЦКПХ МОЗ» на посаду фельдшера санітарного лабораторного відділення Мар`їнської філії ДУ «Донецький ОЦКПХ МОЗ», де і працювала на дату призначення пенсії - 22.02.2024.

Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач з 01.01.2001 по 31.03.2022 працювала на роботах, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код ЗПЗ055Е2).

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно із зазначеного довідника код підстави ЗПЗ055Е2 - це працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу роботи за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Загальний страховий стаж позивача становить 41 рік 06 місяців 12 днів, що підтверджується розрахунком стажу позивача.

Враховуючи викладене, страховий стаж більше 30 років та відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а зазначено, що :

«норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.»

З огляду на зазначене, суд вважає, що у спірних відносинах дотримано всіх умов, визначених п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

При цьому суд вказує, визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як просить позивач, не є достатнім способом захисту прав позивача, оскільки така відмова прийнята рішенням від 19.07.2024 року №17, і в цьому випадку воно залишилось би чинним та не скасовувалось.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо нарахування та виплати спірної допомоги, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог й визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.07.2024 № 17 про відмову ОСОБА_1 , в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2024 врахувавши період роботи з 01.04.1986 по 18.07.1987, з 15.08.1987 по 12.11.1987, з 01.12.1987 по 15.10.2001 до стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію у вигляді одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7 1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 за заявою від 11.07.2024 в розмірі десяти місячних пенсій.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню із обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Таким чином, судовий збір у розмірі 726,72 грн. (75%) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, Україна, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок, 26) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.07.2024 № 17 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2024 врахувавши період роботи з 01.04.1986 по 18.07.1987, з 15.08.1987 по 12.11.1987, з 01.12.1987 по 15.10.2001 до стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 у вигляді одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 7 1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 за заявою від 11.07.2024 в розмірі десяти місячних пенсій.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, Україна, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок, 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 726,72 грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 30.10.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Е. Абдукадирова