Справа № 420/5623/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5623/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр.-т. Соборний, 158-Б) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 лютого 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр.-т. Соборний, 158-Б) в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №42 від 04.10.2023 року та №42 від 30.11.2023 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового загального стажу роботи позивача: період навчання в МПТУ №2 з 01.09.1975 року по 15.07.1977 року; період роботи з 21.07.1982 року по 23.12.1984 року в конторі комплектації НПО «ПИЩЕПРОМАВТОМАТИКА»; період роботи з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року на Отрадівській птахофабриці Роздільнянського району Одеської області та призначити пенсію за віком, починаючи з дня виникнення такого права, а саме 12.08.2023 року.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після досягнення 63-річного віку позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Запорізькій області 04.10.2023 року № 42 та №42 від 30.11.2023 року було відмовлено у призначенні пенсії.

На думку позивача така відмова є протиправною та рішення підлягають скасуванню з огляду на те, що необхідність підтвердження періодів роботи для визначення стажу виникає лише у разі відсутності трудової книжки.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці № НОМЕР_2 , трудовий стаж позивача складає більше 27 років, а саме:

- 01.09.1975 по 15.07.1977 - навчання в МПТУ Nє2;

- з 15.07.1977 по 01.10.1978 - Одеське виробниче об??єднання важкого кранобудування імені січневого повстання;

- з 20.11.1978 по 06.11.1980 - служба в армії;

- з 17.12.1980 по 03.03.1981 - ПО «Одесхолодмаш»;

- ??з 10.03.1981 по 03.12.1981 - ДСУ- 22;

- з 24.12.1981 по 31.12.1981 - совхоз ім. Леніна;

- з 02.01.1982 по 27.02.1982 - совхоз «Чорноморський»;

- ??з 03.03.1982 по 12.07.1982 - Одеський інститут інженерів морського флоту Міністерства мор.флоту;

- з 21.07.1982 - 23.12.1984-контора комплектацииНПО «ПИЩЕПРОМАВТОМАТИКА» (мовою оригіналу);

- ??з 27.12.1984 по 20.01.1987 - Чорноморське морське пароплавство ім. ордена Леніна;

- з 22.01.1987 по 07.10.1993 - Отрадівська птахофабрика Роздільнянського районуОдеської області;

- з 18.10.1993 по 06.06.2003 - ТОВ «ТРІПЛЕТ-ТРОН»;

Також позивач зазначив, що на період відсутності вищевказаної трудової книжки, йому було видано трудову книжку НОМЕР_3 , 18.08.1994 року, де відображено період трудової діяльності з 14.08.1978 по 31.12.1986 роки.

Позивач звертає увагу, що його право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення відповідної документації на підприємстві. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, а тим паче у документах, картках, особових справах, що ведуться на підприємстві. Неточність в записах в трудовій книжці, архівній довідці чи особистій справі не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

На виконання ухвали суду 08.03.2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються спірного питання.

До суду 11.03.2024 року (вхід. № ЕС/10033/24) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який був уповноважений розглянути подану позивачем заяву.

Після перевірки наданих Позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 04.10.2023 № 42 на підставі відсутності необхідного страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи: згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 ; з 21.07.1982 по 23.12.1984, з 22.01.1987 по 07.10.1993, оскільки відсутні назва організації як заголовок, що суперечить вимогам Інструкції ведення трудових книжок працівників; з 18.10.1993 по 06.06.2003, оскільки записи виконано з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня назва організації в заголовку, номери записів, дати прийняття та звільнення з роботи та посада відповідальної особи на записі про звільнення з роботи; періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка організації, яка заповнювала трудову книжку. період навчання згідно атестата №4450, оскільки по-батькові не відповідає паспортним даним Позивача.

28.11.2023 за результатами перевірки відмовної електронної пенсійної справи Позивача, Головним управлінням встановлено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи з 22.01.1987 по 07.10.1993 згідно архівних витягів з наказів, однак у рішенні про відмову це не вказано.

В зв`язку з зазначеним, Головним управлінням було направлено лист №1500- 0304-9/168397 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (як орган, що перевірив правильність прийнятого рішення) з проханням переглянути страховий стаж Позивача та винести нове рішення про відмову.

30.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було винесено нове рішення про відмову у призначенні пенсії Позивачу, в якому було додатково вказано про неврахування періоду роботи з 22.01.1987 по 07.10.1993 згідно архівних витягів з наказів.

Через канцелярію суду 21.03.2024 року (вхід. № ЕС/11872/24) від Головного управління ПФУ в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити з огляду на те, що Позивач звернувся із заявою від 27.09.2023 року до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України вiд 09.07.2003 року № l058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування.

Рішеннями від 04.10.2023 №42 та від 30.11.2023 №42 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача становить 06 років 08 місяців 23 дні.

Так, представник зазначає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку- на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло, а також даних включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону № 1058 У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Оскільки записи в трудовій книжці позивача не відповідають положенням законодавства, тому в посадових осіб органу Пенсійного фонду України були відсутні законні підстави врахувати вказані у рішенні періоди роботи.

Відповіді на відзиви до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 .

Судом встановлено, що по досягненню 63-річного віку, позивач, 27.09.2023 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 5828 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до розписки-повідомлення, позивач до пенсійного органу надав:

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- заяву про призначення пенсії;

- паспорт;

- військовий квиток № НОМЕР_7 ;

- диплом про навчання № НОМЕР_8 ;

- довідку про прийняття на роботу №3;

- заяву про спосіб виплати пенсії №5828;

- наказ 127-к;

- пам`ятка пенсіонера;

- трудову книжку № НОМЕР_9 ;

- трудову книжку № НОМЕР_10 .

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 42 від 04.10.2023 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Необхідний страховий стаж 20 років.

Страховий стаж особи становить 06 років 08 місяців 23 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_4 :

- з 21.07.1982 по 23.12.1984, з 22.01.1987 по 07.10.1993, оскільки відсутні назва організації як заголовок, що суперечить вимогам Інструкції ведення трудових книжок працівників;

- з 18.10.1993 по 06.06.2003, оскільки записи виконано з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня назва організації в заголовку, номери записів, дати прийняття та звільнення з роботи та посада відповідальної особи на записі про звільнення з роботи; періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка організації, яка заповнювала трудову книжку. період навчання згідно атестата №4450, оскільки по-батькові не відповідає паспортним даним.

Судом встановлено, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області було перевірено документи електронної пенсійної справи позивача та відповідно до листа № 1500-0304-9/168397 від 28.11.2023 року вбачається, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року згідно архівних витягів з наказів, однак у рішенні про відмову про це нічого не вказано. З урахуванням зазначеного запропоновано переглянути страховий стаж ОСОБА_1 та винести нове рішення про відмову.

На виконання вказаного листа, Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №42 від 30.11.2023 року, відповідно до якого підставою для відмови вказано: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 :

1. з 21.07.1982 по 23.12.1984, з 22.01.1987 по 07.10.1993 роки, оскільки відсутня назва організації як заголовок, що суперечить вимога Інструкції ведення трудових книжок працівників;

2. з 18.10.1993 по 06.06.2003 роки, оскільки записи виконано з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня назва організації в заголовку, номери записів, дати прийняття та звільнення з роботи та посада відповідальної особи на записі про звільнення з роботи.

3. Також, не зараховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка організації, яка заповнювала трудову книжку.

4. До періодів страхового стажу не зараховано період навчання згідно атестата №4450, оскільки по батькові не відповідає даним паспорта.

5. Не зараховано до страхового стажу період з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року згідно з витягів з наказів № 17 від 26.01.1987 та №127-к від 07.10.1993, оскільки ОСОБА_2 заявника зазначено не повністю.

Також, судом досліджено довідку про проходження військової служби від 01.10.2020 року № 51; копію атестату №4450 від 15.07.1977 року виданого Державним комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті про присвоєння ОСОБА_1 кваліфікації слюсар-електромонтажник третього розрядку; копію архівного витягу №3 від 25.09.2023 року про зарахування позивача; копію трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 та копію трудової книжки НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 .

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до п. 2 ст. 26 вказаного Закону , у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що по досягненню 63 років, позивач, 27.09.2023 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 5828 про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 42 від 04.10.2023 року про відмову в призначенні пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Також, за результатами повторного перегляду матеріалів електронної пенсійної справи з урахуванням листа Головного управління ПФУ в Одеській області, Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №42 від 30.11.2023 року, відповідно до якого підставою для відмови вказано: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 :

1. з 21.07.1982 по 23.12.1984, з 22.01.1987 по 07.10.1993 роки, оскільки відсутня назва організації як заголовок, що суперечить вимога Інструкції ведення трудових книжок працівників;

2. з 18.10.1993 по 06.06.2003 роки, оскільки записи виконано з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня назва організації в заголовку, номери записів, дати прийняття та звільнення з роботи та посада відповідальної особи на записі про звільнення з роботи.

3. Також, не зараховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка організації, яка заповнювала трудову книжку.

4. До періодів страхового стажу не зараховано період навчання згідно атестата №4450, оскільки по батькові не відповідає даним паспорта.

5. Не зараховано до страхового стажу період з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року згідно з витягів з наказів № 17 від 26.01.1987 та №127-к від 07.10.1993, оскільки П.І.Б. заявника зазначено не повністю.

Згідно з наданими документами страховий стаж становить 06 років 08 місяців 23 дні. Право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років у 2023 році мали особи за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Судом досліджена надана позивачем копія трудової книжки НОМЕР_2 , з якої вбачається:

- Спірний запис № 14: 21.07.1982 прийнятий водієм 3 класу на автомашину ГАЗ-51 на підставі наказу №72-к від 21.07.1982 року; відсутня назва підприємства, між тим запис засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи;

- Спірний запис № 15: 23.12.1984 звільнений за ст. 38 КЗпП УРСР за власним бажанням на підставі наказу №109-к від 20.12.1984 року; відсутня назва підприємства, між тим запис засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи;

- Спірний запис №18: 22.01.1987 зарахований на роботу в якості охоронця на підставі наказу № 17 від 26.01.1987 року; відсутня назва підприємства, між тим запис засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи;

- Спірний запис №19 :07.10.1993 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням на підставі наказу №127-к від 07.10.1993 року; відсутня назва підприємства, між тим запис засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи;

- Спірний запис: 18.10.1993 року прийнятий на роботу охоронцем на підставі наказу № 427 від 18.10.1993 року; назва підприємства Трирлет-трон, запис засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи;

- Спірний запис: 06.06.2003 року звільнений з посади охоронця за власним бажанням на підставі наказу №848 від 06.06.2003 року.

А також, судом досліджено трудову книжку позивача НОМЕР_5 , яка засвідчена підписом відповідальної особи, між тим відсутня печатка підприємства, яке вперше здійснювало записи в такій трудовій книжці.

Дослідивши надані до суду докази та зміст трудових книжок позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не враховані спірні періоди до страхового стажу позивача, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, стосовно не врахування періодів з 21.07.1982 по 23.12.1984, з 22.01.1987 по 07.10.1993 роки, оскільки відсутня назва організації як заголовок, що суперечить вимогам Інструкції ведення трудових книжок працівників суд зазначає, що відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, (яка діяла на час здійснення позивачу записів у трудовій книжці) «Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на усіх робітників і працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, тих, що пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.»

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що аналізуючи копію трудової книжки позивача та здійснені в ній записи за 21.07.1982, 23.12.1984, 22.01.1987 та 07.10.1993 роки можливо встановити якими саме підприємствами було внесено відповідні відомості, адже кожен спірний запис засвідчений печаткою підприємства, яка є їх невід`ємною частиною.

Щодо записів з 18.10.1993 по 06.06.2003 роки, оскільки записи виконано з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок працівників, а саме відсутня назва організації в заголовку, номери записів, дати прийняття та звільнення з роботи та посада відповідальної особи на записі про звільнення з роботи, суд зазначає, що відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 року, також зазначено, що відповідно до п. 2.4, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Тобто, також саме на роботодавця покладено обов`язок належного ведення записів у трудовій книжці працівника.

Крім того, судом досліджено спірні записи про прийняття на роботу/звільнення з посади та встановлено, що вони здійснені уповноваженою особою підприємства Трирлет-трон та засвідчені відповідною печаткою.

Таким чином, суд доходить висновку, що доводи Головного управління щодо не зарахування до страхового стажу періодів з 21.07.1982 по 23.12.1984, з 22.01.1987 по 07.10.1993 роки та з 18.10.1993 по 06.06.2003 роки є помилковими, та відхиляються судом.

Стосовно не врахування пенсійним органом періодів згідно з трудової книжки НОМЕР_5 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка організації, яка заповнювала трудову книжку, суд зазначає, що як вже було вказано вище, відповідно до п.1.1. Інструкції № 162, Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Згідно з п. 2.11. вказаної Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених даних.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або відділу кадрів) на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Як вже зазначалось судом, аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд погоджується з доводами позивача, що трудова книжка містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

А тому відсутність відбитку печатки на титульному аркуші трудової книжки не може бути підставою для невизнання всього трудового стажу позивача, зазначеного у трудовій книжки і відмови у призначенні пенсії позивачу.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно не взято до уваги трудову книжку НОМЕР_3 .

Стосовно не зарахування до страхового стажу періоду навчання згідно з атестата №4450, оскільки по- батькові не відповідає даним паспорта, а також не зарахування до страхового стажу період з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року згідно з витягів з наказів № 17 від 26.01.1987 та №127-к від 07.10.1993, оскільки П.І.Б. заявника зазначено не повністю, суд зазначає, що такі доводи є помилковими, адже як вбачається з матеріалів справи за паспортом позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_11 ім`я позивача ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ОСОБА_3 ).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до атестату №4450 від 15.07.1977 року виданого Державним комітетом Ради Міністрів Української РСР по професійно-технічній освіті про присвоєння ОСОБА_1 кваліфікації слюсар-електромонтажник третього розряду, ім`я позивача українською мовою у давальному відмінку помилково вказано ОСОБА_4 , поряд з цим російською мовою у давальному відмінку зазначено ОСОБА_3 .

Тобто, аналізуючи здійснені записи можна дійти висновку, що особою відповідальною за заповнення даних атестату помилково зазначила по батькові « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 », що є граматичною помилкою в українській мові.

Також, у спірних наказах роботодавцем позивача вказано скорочене ім`я позивача російською мовою ОСОБА_3 .

Між тим, судом встановлено, що в трудовій книжці містяться записи №18 та №19, які засвідчені печаткою підприємства-роботодавця. Таким чином, порівнюючи відповідні дані з наказів та записи у трудовій книжці, можна дійти висновку, що вони стосуються однієї тієї ж особи, а саме позивача.

Таким чином, такі доводи пенсійного органу щодо по-батькові позивача та скороченого зазначення прізвища, ім`я та по-батькові як підстави для не зарахування періодів роботи до страхового стажу є необґрунтованими та відхиляються судом.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішеньГоловного управління Пенсійного фонду України в запорізькій області №42 від 04.10.2023 року та №42 від 30.11.2023 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Також, враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставне неврахування відповідачем записів у трудовій книжціБТ НОМЕР_12 та НОМЕР_5 , суд вважає, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при призначенні пенсії врахувати атестат № 4450, період роботи з 21.07.1982 року по 23.12.1984 року, період роботи з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року, період роботи з 18.10.1993 року по 06.06.2003 року.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати позивачу з моменту звернення, а саме з 12.08.2023 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні доПорядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового стажу та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати позивачу з моменту звернення, а саме з 12.08.2023 року є правомірними та належать задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи що позов задоволено повністю, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління ПФУ в Запорізькій області (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр.-т. Соборний, 158-Б) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №42 від 04.10.2023 року та №42 від 30.11.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) при призначенні пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) врахувати атестат № 4450, період роботи з 21.07.1982 року по 23.12.1984 року, період роботи з 22.01.1987 року по 07.10.1993 року, період роботи з 18.10.1993 року по 06.06.2003 року зазначені в трудовій книжці НОМЕР_2 та НОМЕР_5 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком з урахуванням записів у трудових книжкахБТ НОМЕР_12 та НОМЕР_5 - з 12.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр.-т. Соборний, 158-Б) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко