Справа № 160/241/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/241/24
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Олефіренко Н.А. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 в адміністративній справі №160/241/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 в адміністративній справі №160/241/24 заяву позивача подану в порядку ст. 383 КАС України повернуто.
Позивачем, на зазначене рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 в адміністративній справі №160/241/24 залишено без руху та запропоновано у строк десяти днів з моменту отримання даної ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, шляхом надання до суду апеляційної інстанції належні докази на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути, довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інші докази на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги, або ж документу про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.
На виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2024 позивачем направлено заяву про відкриття провадження по справі, в якій зазначено, що позивач не повинен був сплачувати судовий збір за подання заяви в порядку 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, а ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 мою заяву подану в порядку ст. 383 КАС України повернуто через несплату судового збору, я звернувся з апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду. Крім того, просить застосувати при вирішенні питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою правові позиції Конституційного Суду України, Європейського суду з прав людини, Верховного Суду, викладені у апеляційній скарзі і цьому клопотанні. Відкрити провадження за апеляційною скаргою.
Разом з тим, слід зазначити, що Конституційний Суд України визнав частину другу статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674VI зі змінами такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), в тім, що вони уможливлюють справляння судового збору при поданні апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або Приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
У Рішенні Суд наголосив на значущості приписів частин першої, другої статті 55 Конституції України щодо права кожного захищати в судовому порядку свої права і свободи, що зазнають порушення або утиску внаслідок рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а також вказав, що приписи третього речення частини другої статті 3, статті 8, частин першої, другої статті 55 Основного Закону України зобов`язують державу запровадити на законодавчому рівні такий юридичний механізм реалізації права особи на судовий захист, який забезпечуватиме процесуальні можливості для реального захисту та поновлення порушених прав і свобод.
Суд дійшов висновку, що частина друга статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої
статті 4 Закону є такими, що суперечать частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 55, статті 1291 Конституції України. Визнані неконституційними в зазначеному аспекті приписи Закону, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Втім слід наголосити, що Частину другу статті 3 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), в тім, що вона уможливлює справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024.
Підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), в тім, що він уможливлює справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024.
Отже в даному випадку, Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024 встановлено неможливість справляння судового збору у відповідності до частини другої статті 3, підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
В даному випадку справа розглядається в порядку адміністративного судочинства, що унеможливлює застосування Рішення Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024 у спірних правовідносинах.
Враховуючи, що скаржником вживаються заходи щодо усунення недоліків, визначених в ухвалі від 16.10.2024 про залишення апеляційної скарги без руху, суд вважає за можливе продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про продовження строку на усунення недоліків.
Керуючись ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Продовжити строк дії ухвали суду від 16.10.2024 про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 в адміністративній справі №160/241/24, надавши термін для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про продовження строку на усунення недоліків.
Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог ухвали від 16.10.2024 апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Н.А. Олефіренко