Справа № 187/1864/24
Суддя: Соловйов І. М.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1864/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши за правилами, передбаченими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 07.10.2024) до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій після виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 27.09.2024 серії ЕНА №3147482, винесену старшим сержантом відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Могилою Артемом Сергійовичем у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу 340 грн;

Також заявник просить судові витрати покласти на відповідача, які складаються з судового збору в розмірі 605,60 грн.

Позов подано адвокатом Іванченко Альоною Леонідівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4981 від 30.09.2022), яка діє на підставі ордеру серії АЕ №1323652 від 07.10.2024.

Позов мотивовано тим, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, постанова не відповідає обставинам справи за відсутності доказів адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 09.10.2024 позовна заява залишена без руху, яку позивач виконав у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні та повідомлено учасників про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст. 268 КАС України. Також зобов`язано відповідача до 30.10.2024 надати суду завірені належним чином копії:

1. матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі постанова серії ЕНА №3147482 від 27.09.2024, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу, що є предметом спору в даній справі;

2. Графік чергувань на 27.09.2024 (день прийняття постанови) нарядів відповідного відділу поліції до якого входив старший сержант відділення поліції №10 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Ухвала отримана сторонами 23.10.2024, яка доставлена до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд».

31.10.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення (перенесення) розгляду справи, оскільки відповідач позбавлений можливості належним чином підготуватися до судового засідання призначеного на 31.10.2024 та скористатися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву строк подання якого згідно ч. 5 ст. 162 КАС України має бути не менше 15 днів.

При цьому витребувані докази суду надані не були, причини їх не подання також не зазначені.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи, суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ.

Відповідно до ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу та іншим учасникам справи до електронного кабінету, а за його відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

В розумінні ч. 6 ст. 18 КАС України відповідач відноситься до суб`єктів, які реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так в ухвалі суду про відкриття провадження у справі зазначено, що справа буде розглянута в порядку ч. 1 ст. 286 КАС України, вона відноситься до категорії справ, для яких приорітетним є швидке вирішення, тобто не в загальному порядку, а з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та в строк, який не перевищує десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд», також в матеріалах справи міститься довідка про направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками 12.10.2024.

Тобто відповідач був обізнаний про подання позовної заяви.

Ухвала про відкриття провадження та витребування доказів отримана відповідачем 23.10.2024.

Обов`язок надати витребувані документи до 30.10.2024 відповідач не виконав, поважні причини не подання доказів не навів.

Суд зазначає, що відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Подання відзиву є правом відповідача.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3 ст. 79 КАС України).

Дійсно ч. 5 ст. 162 КАС України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Однак зазначена норма стосується загальних правил подання відзиву.

Як зазначена вище дана справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 286 КАС України, тобто не в загальному порядку, а з особливостями провадження та в строк протягом десяти днів.

Відповідач не був обмежений подати відзив до дати судового засідання чи безпосередньо в день судового засідання, однак таким правом не скористався.

Отже підстави для відкладення (перенесення) розгляду справи відсутні, як відсутні й підстави для надання строку до 15 днів для підготовки відзиву.

Таким чином, враховуючи скорочені строки розгляду справ даної категорії, можливість ознайомитися зі справою через систему «Електронний суд», суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, а отже в його задоволенні слід відмовити.

В судове засідання сторони не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

27.09.2024 поліцейським ВП № 10 (с. Петриківка) Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Могилою Артемом Сергійовичем складено постанову серії ЕНА № 3147482 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої за адресою вул. 27.09.2024 о 18:02 с Лобойківка вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT35D реєстраційний номерний НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням, а саме: переобладнаний шляхом демонтажу пасажирських сидінь, чим порушив п.п.31.1 Правилах дорожнього руху (далі ПДР). Стягнення накладено за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб VOLKSWAGEN LT35D реєстраційний номерний НОМЕР_1 відноситься до загального легкового пасажирського з 9 сидячими місцями з місцем водія.

Позивач не заперечує, що 27.09.2024 він керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT35D реєстраційний номерний НОМЕР_1 .

Суд звертає увагу, у силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 1 ст. 121 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже належним відповідачем в даній справі є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, від імені якого діяв поліцейський ВП № 10 (с. Петриківка) Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант ОСОБА_2 , доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Статтею 249 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За змістом ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. В такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає, в тому числі, керуванні водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Правилами дорожнього руху у п.п. 31.1 та 31.3 передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В обґрунтування позову, заявник вказав, що інспектор поліції на місці зупинки позивача виявив відсутність у його автомобілі частини пасажирських сидінь, однак зробив невірний висновок про здійснення переобладнання позивачем транспортного засобу з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Вважає, що зняття пасажирських сидінь слід вважати переобладнанням лише за умови, що це призвело до зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортного засобу, а також за умови, що проведені зміни не відповідають правилам, нормативам і стандартам України та не передбачені нормативно-технічною документацією на такий транспортний засіб.

Суд дослідивши надану копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN LT35D реєстраційний номерний НОМЕР_1 , встановив, що дійсно даний автомобіль має 9 сидячих місць з місцем водія.

В постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено, які саме вимоги, норми і стандарти порушено позивачем.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували, що автомобіль був переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Даних, які б вказували на заборону виробником руху автомобіля зі знятими сидіннями суду не повідомлено.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку переобладнання транспортних засобів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21 липня 2010 року, цей порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Отже, під переобладнанням транспортних засобів мається на увазі зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб.

Таким чином демонтаж сидіння у транспортному засобі чинне законодавство не відносить до переобладнання транспортного засобу.

Згідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до вимог статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Доказів, які б вказували на наявність ознак вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП суду не надано.

За таких обставин, суд не вбачає в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а отже позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України (Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП слід скасувати, а справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то втрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача.

Інших витрат учасниками судового провадження не заявлялися.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову складену поліцейським відділення поліції № 10 (с. Петриківка) Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом Могилою Артемом Сергійовичем серії ЕНА №3147482 від 27.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження 49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А; .

Повне судове рішення складено та підписано 31.10.2024.

Суддя І.М. Соловйов