Справа № 540/2287/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 540/2287/21
Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Важеніної Світлани Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі № 540/2287/21 за заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.10.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнив.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі № 540/2287/21 скасував.
Ухвалив нову постанову, якою у задоволенні заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 540/2287/21 - відмовив.
21.10.2024 (передана судді-доповідачу 22.10.2024) на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява адвоката Важеніної Світлани Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення по справі № 540/2287/21, у якій заявниця просить стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн.
В обґрунтування заяви, посилаючись на вимоги статей 134, 139 КАС України, для вирішення питання про понесенні відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу, адвокат Важеніна С.В. надала до суду апеляційної інстанції: копію договору про надання правничої допомоги від 12.08.2024; копію додаткової угоди №1 до договору; копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.10.2024.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ст.ст. 252, 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі № 540/2287/21 та часткове задоволення заяви.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.
Так, в даному випадку, на підтвердження витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, було надано суду: копію договору про надання правничої допомоги від 12.08.2024; копію додаткової угоди №1 до договору від 12.08.2024; копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.10.2024.
Відповідно до Додаткової Угоди між відповідачем та адвокатом Важеніною С.А. врегульовано питання виплати додаткової плати за надання правничої допомоги (гонорару) по справі №540/2287/21.
Відповідно до акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.10.2024, виконавцем було надано ФОП ОСОБА_1 такі послуги:
- надання консультації адвокатом вартість 500 грн;
-ознайомлення з матеріалами справи №540/2287/21 в Одеському окружному адміністративному суді, вивчення та аналіз матеріалів справи (з врахуванням часу проїзду з м.Миколаєва до м.Одеси та у зворотньому напрямку) - вартість 3 500 грн;
- підготовка та подання апеляційної скарги - вартість 7 000 грн;
- участь у судовому засіданні 15.10.2024 в П`ятому апеляційному адміністративному суді (з врахуванням часу проїзду з м.Миколаєва до м.Одеси та у зворотньому напрямку) - вартість 3 000 грн;
Вартість правничої допомоги (гонорар) Адвоката за цим Актом складає 14 000,00 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Досліджуючи надані адвокатом документи на предмет співмірності заявленої суми правничою допомоги, апеляційний суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказана позиція узгоджується з позицією, викладено у постанові Верховного Суду по справі № 520/7431/19.
На думку колегії суддів вартість послуг за складання апеляційної скарги та участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції є завищеними та необґрунтованими, оскільки справа є незначної складноств, отже зазначені послуги не потребували значного часу, тому що представник відповідача була обізнана з усіма деталями у справі, а судове засідання можливо було провести в режимі відеоконференції.
Доречно наголосити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.
Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим та мати розумну суму.
На підставі наведеного у сукупності, враховуючи предмет позову, зміст та обсяг робіт проведених адвокатом, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, значення справи для сторін, а також складність справи, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають обмеженню сумою 4 000,00 грн., яка є співмірною з урахуванням наведених критеріїв.
Також колегією суддів встановлено, що при ухваленні постанови від 15.10.2024 судом не вирішено питання про судові витрати щодо сплати судового збору.
Питання розподілу судових витрат регламентоване статтею 139 КАС України, частина 6 якої вказує, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративну справу на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В розумінні ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) відповідно до положень ч.1 ст.3 якого об`єктами справляння судового збору є, зокрема, позовна заява, апеляційна скарга.
Відповідно до платіжної інструкції № 1084 від 31.08.2024 відповідач за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі № 540/2287/21 сплатив судовий збір у сумі 3 028,00 грн.
Оскільки документально підтвердженими судовими витратами відповідача є сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн., він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав позивачем у справі.
Керуючись статтями 139, 143, 252, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПО С Т А Н О В И В:
Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвоката Важеніної Світлани Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 540/2287/21 задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.
Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді І.О. Турецька Л.П. Шеметенко