Справа № 380/21975/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/21975/23 пров. № А/857/9991/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А. Р., Мікули О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року (головуючий суддя Мричко Н.І., м. Львів) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.03.2023 №163/33000703; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.03.2023 №162/33000703; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.03.2023 №160/33000703; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 09.03.2023 №161/33000703; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.06.2023 №483/33000703; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.06.2023 №484/33000703; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.06.2023 №485/33000703.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати таке і постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідач виносячи ППР на підставі акт, що зареєстрований в ДПС України під № 39/33-00-07-03-РРО/34430873 від 03.02.2023 (далі ППР1) допустило помилок, і суд першої інстанції поверхнево проаналізував даний документ, що призвело до неправильного вирішення спору. На думку відповідача порушення порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу стало підставою для винесення ППР1 та застосування штрафу у розмірі 269531.16 грн (100% від вартості необлікованих товарів). Надлишку бензин А-95 Shell V-Power на суму 247316.43 грн, надходження якого не було відображено в журналі 13-НП, не встановлено ДПС України.

При складанні ППР1 ДПС України повинна була б відштовхуватися виключно від фактичного обсягу надлишків пального встановлених під час перевірки, а саме надлишків Дизелю V-Power на суму 3271.80 грн та Дизелю на суму 18942,00 грн.

Суд першої інстанції, помилково зазначив, що перевіркою встановлено надлишок товарних запасів (палива) відповідно до наданого журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Також, помилково дійшов до висновку, про встановлення факту порушення позивачем порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу у зв`язку з відсутністю запису надходження бензин А-95 Shell V-Power на суму 247316,43 грн в журнал форми 13-НП, оскільки фізично неможливо було відпускати пальне поза РРО. Таким чином, надходження пального було належним чином взято на облік, що підтверджується z звітом від 27.11.2022 в якому відображено його надходження.

Позивачем було відображено в довідці про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання-відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за 27.11.2022 факт отримання пального.

Належний облік пального також підтверджується інформацією з оборотно-сальдової відомості, видатковою накладною.

Таким чином, факт належного обліку пального з урахуванням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV( далі Закон № 996-XIV), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР та Інструкції № 281/171/578/155, у тому числі й 27.11.2022 підтверджується наступними документами, а саме: змінним звітом форми № 17-НП за 27.11.2022; Z звітом за 27.11.2022; видатковою накладною за 27.11.2022; оборотно-сальдовою відомістю за 27.11.2022; акцизна накладна форми «П» № 2456 від 27.11.2022 (у літрах, приведених до температури 15° C); довідкою про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання-відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за 27.11.2022, апелянт просить звернути увагу, що кількість пального в резервуарі 1 збільшено аналогічно Z-звіту). В актах фактичних перевірок не зафіксовано розбіжностей між змінними звітами за формою №17-НП і даними РРО або видатковими накладними.

Порушення порядку ведення журналу обліку надходження нафтопродуктів не може бути достатньою підставою для накладення на Позивача фінансової санкції згідно з ППР1.

Враховуючи наявність в позивача первинних документів, що є підставою для оприбуткування та внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів, та документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей до об`єктів торгівлі, облік товарних запасів ведеться відповідно до Закону № 996-XIV, а тому ППР 1 є протиправною.

Апелянт вважає, що ДПС України було допущено істотні порушення вимог законодавства під час проведення «фактичної» перевірки, що призводить до неправомірності її результатів, проте суд першої інстанції не надав належної оцінки даному факту.

У відображених в Акті висновках про порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, представники ДПС України не мають зауважень щодо ведення відповідних журналів; спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати знаходились у належному стані, ПРК були повірені та опломбовані і відповідали технічним вимогам для застосування на АЗС, забезпечено реєстрацію грошових коштів і надавались розрахункові документи у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Відсутні зауваження у представників ДПС України і щодо форми та змісту наданих позивачем первинних документів, не зафіксовано фактів порушення порядку оформлення первинних бухгалтерських документів, які підтверджують облік товару позивачем, в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В ході перевірки не виявлено фактів неповного відображення господарських операцій з реалізації пального через реєстратори розрахункових операцій, що використовуються в господарській діяльності позивача чи у змінних звітах за формою № 17-НП. Контролюючим органом не встановлено реалізації товариством нафтопродуктів поза РРО відомості яких не занесено до фіскальної пам`яті РРО.

Таким чином, згідно з висновками Акта ревізори ототожнили надлишок товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку. Разом з тим, сам по собі факт нестачі палива не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації, оскільки може бути наслідком інших обставин, зокрема здатність речовин до теплового розширення зміна геометричних розмірів (об`єму) тіла внаслідок зміни його температури. Таким чином, відображені в Акті висновки про реалізацію палива, що необліковане у встановленому порядку, зроблені без дослідження первинних бухгалтерських документів, а також без встановлення факту порушення порядку їх оформлення та не взято до уваги теплове розширення речовин, а тому є неповними, необґрунтованими та суперечливими.

Способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП, №17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Якщо різниця показників є меншою, ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Тобто, після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС. Таким чином, вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватися методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією №281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

З огляду на те, що в акті перевірки та додатку до нього не зазначено інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає Інструкція №281/171/578/155, інформація щодо фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів, яка зазначена в додатку до акту перевірки (Акт зняття залишків нафтопродуктів) не може вважатись достовірною, а відповідно і твердження представників ДПС України про те, що позивач реалізовував паливно-мастильні матеріали, які не є облікованими у встановленому законом порядку, не є доведеним.

Щодо використання однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази, то у ході проведення фактичної перевірки контролюючий орган не досліджував такий чек чи його дублікати або інші розрахункові документи за період перевірки, а отже контролюючим органом не встановлено саме у ході проведення фактичної перевірки факт використання однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази. Належним документом, який може підтвердити/спростувати обставини виявлених під час перевірки правопорушень, є відповідний розрахунковий документ. Враховуючи відсутність даного документа в матеріалах справи, винесення ППР6 є безпідставним.

ДПС України не було проведено контрольної розрахункової операції, що підтверджується відсутністю доказів у матеріалах справи.

Висновки щодо проведення розрахункових операції без використання режиму товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, а також відсутності назви товару є безпідставними та незаконними, що також є окремою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.

З Акту складеного представниками ДПС України вбачається, що позивач починаючи з 2012 року по теперішній час використовує одні іті ж паливороздавальні колонки. Дані паливороздавальні колонки завжди успішно проходили повірку, що підтверджується наданими ДПС України документами. Таким чином, позивач не використовував у своїй господарській діяльності паливороздавальних колонок без успішних результатів повірки (притягнення до відповідальності позивача було б законним, у випадку якщо б: а) паливороздавальні колонки не отримали позитивних результатів повірки; б) були б встановлені інші паливороздавальні колонки ніж ті, що були тимчасово не повірені). Оскільки вищезазначених подій не настало, в даному випадку відсутній склад податкового правопорушення передбаченого пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2023 начальник Західного міжрегіонального управління ДПС на виконання підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, статті 81, пункту 82.3 статті 82 ПК України, з урахуванням доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту від 23.01.2023 №8/33-00-07-03, прийняла наказ №26 про проведення фактичної перевірки ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» за місцем здійснення діяльності: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, Західний обхід м. Львова, 10км+500м.

Посадові особи Західного міжрегіонального управління ДПС в період з 25.01.2023 по 03.02.2023 провели фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, Західний обхід м. Львова, 10км+500м, що належить ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ», уніфікований номер акцизного складу - 1004831.

За результатами перевірки складено акт від 03.02.2023 № 39/33-00-07-03-РРО/34430873 (далі Акт від 03.02.2023), на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 09.03.2023 № 160/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5100,00 грн за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР - проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної під категорії згідно УКТЗЕД;

- від 09.03.2023 № 161/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 60000,00 грн за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230 статті 230 ПК України - не обладнання та/або відсутність реєстрації в ЄДР витратомірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а саме: відсутність позитивних результатів повірки 3-х витратомірів-лічильників на місці випуску пального наливом;

- від 09.03.2023 № 162/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 2666,53 грн за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР - не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій;

- від 09.03.2023 № 163/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 269531,16 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР - порушення порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу.

15.05.2023 начальник Західного міжрегіонального управління ДПС на виконання підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, статті 81, пункту 82.3 статті 82 ПК України, з урахуванням доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту від 12.05.2023 №51/33-00-07-03, прийняла наказ №113 про проведення фактичної перевірки ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» за місцем здійснення діяльності: м. Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 186-Б.

Посадові особи Західного міжрегіонального управління ДПС з 16.05.2023 по 25.05.2023 провели фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Т. Шевченка, буд. 186-Б, що належить ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ».

За результатами перевірки складено акт № 359/33-00-07-03-РРО/34430873 від 25.05.2023 (далі Акт від 25.05.2023), на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 26.06.2023 №483/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 5100,00 грн за порушення пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР - проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної під категорії згідно УКТЗЕД;

- від 26.06.2023 №484/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 11428,34 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР - порушення порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу;

- від 26.06.2023 №485/33000703, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн за порушення пункту 226.7 статті 226 ПК України, абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - реалізація алкогольних напоїв з використанням однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази.

Вважаючи вказані податкові повідомленні рішення протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, за приписами якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтво, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Тобто норма зазначеного підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено з матеріалів справи, що наказами від 23.01.2023 №26, від 15.05.2023 №113, контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Отже, відповідач не мав зазначати у наказі інформацію, яка ним отримана щодо будь-яких порушень з боку позивача.

Суд першої інстанції вірно вважав помилковими аргументи позивача про відсутність у наказах від 23.01.2023 №26, від 15.05.2023 №113, визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки (не вказано, яка інформація була отримана щодо порушень з боку позивача).

Покликання позивача на те, що перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки (такі дії не можуть вчинятись в рамках фактичної перевірки), то суд правомірно відхилив, адже положення ПК України не обмежують контролюючий орган щодо періоду діяльності платника податку, який перевіряється в ході фактичної перевірки, враховуючи при цьому строки, визначені статтею 102 ПК України.

Суд правильно вважав, що у відповідача були достатні підстави для проведення фактичних перевірок, а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон № 265/95-ВР.

Пунктом 11 статті 3 Закону № 265/95 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Вказаним положенням на суб`єктів господарювання покладено обов`язок під час проведення розрахункової операції щодо підакцизного товару використовувати відповідний реєстратор з режимом програмування, що забезпечує відображення вказаних відомостей, у тому числі код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Обов`язок зазначення коду УКТЗЕД у фіскальних чеках (рядок 7) передбачений також у пункті 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13.

Процедуру ведення УКТ ЗЕД визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428. Зокрема, відповідно до пункту 2 УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Відповідно до абзацу третього пункту 215.1 статті 215 розділу VI «Акцизний податок» ПК України тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну належать до підакцизних товарів.

Згідно з пунктом 216.9 статті 216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону № 265/95, для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар, а для підакцизних товарів, наявність або місцезнаходження яких не підтверджено таким суб`єктом господарювання, у тому числі таких товарів, недостача яких виявлена за результатами інвентаризації, проведеної суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі на вимогу контролюючого органу при проведенні перевірки такого органу, - дата складення відповідного документа, що засвідчує зазначені факти.

Податок справляється з таких товарів та обчислюється за ставками, визначеними в підпункті 215.3.2 п.215.3 ПК України.

Згідно з Актом від 03.02.2023 перевіркою поданої до ДПС України почекової інформації по реєстратору розрахункових операцій з фіскальним № виявлено продаж підакцизних товарів без коду товарної підкатегорії для підакцизної групи товарів згідно з УКТ ЗЕД. Відповідно до чеку №16 від 01.01.2022 о 09:44:58 (долучений до матеріалів справи) через реєстратор розрахункових операцій за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, комплекс придорожнього сервісу, Західний обхід м. Львова, 10 км + 550 м, проведена операція з продажу сигарет «RothmansDemClick» за ціною 59,90 грн у кількості 2 пачок на загальну суму 119,80 грн без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з Актом від 25.05.2023 перевіркою поданої до ДПС України почекової інформації по реєстратору розрахункових операцій з фіскальним № виявлено продаж підакцизних товарів без коду товарної підкатегорії для підакцизної групи товарів згідно з УКТ ЗЕД. Відповідно до чеку №11 від 01.01.2022 о 02:25:23 (долучений до матеріалів справи) через реєстратор розрахункових операцій за адресою м. Львів, вул. Т.Шевченка, 186-б, проведена операція з продажу сигарет «L&MBlueLabelSmart» за ціною 59,90 грн в кількості « 1» без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Тютюновмісні вироби Сигарети з фільтром код УКТ ЗЕД 2402 20 90 20 - 2257,4 гривень за 1000 штук.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач допустив порушення щодо продажу підакцизного товару, що не відповідає підпункту 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України.

Суд підставно відхилив доводи позивача про відсутність доказів, які підтверджують проведення контрольних розрахункових операцій, адже за приписами пункту 90.4 статті 80 ПК України проведення контрольних розрахункових операцій є правом, а не обов`язком контролюючого органу. Зважаючи на наявність почекової інформації по реєстраторах розрахункових операцій, у відповідача не було необхідності у проведенні контрольної розрахункової операції.

Згідно з пунктом 7 статті 17 Закону № 265/95 за порушення вимог Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Оскільки встановлено проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, то суд вірно вважав, що відповідач правомірно прийняв податкові повідомлення-рішення від 09.03.2023 № 160/33000703, від 26.06.2023 №483/33000703, якими застосував до позивача штрафні санкції на підставі пункту 7 статті 17 Закону України № 265/95.

Під час проведення перевірки комісією з числа працівників ТОВ «Альянс Холдинг», в присутності інспекторів Західного міжрегіонального управління ДПС, проведено інвентаризацію залишків пального у резервуарах станом на 25.01.2023.

За результатами проведеної інвентаризації встановлено надлишок на загальну суму 22214,73 грн та нестачу пального на загальну суму 2666,53 грн.

Під час проведення перевірки комісією з числа працівників ТОВ «Альянс Холдинг», в присутності інспекторів Західного міжрегіонального управління ДПС, проведено інвентаризацію залишків пального у резервуарах станом на 16.05.2023.

За результатами проведеної інвентаризації встановлено надлишок на суму 11428,34 грн, а саме: Бензин 92-Євро-ЕО 76,22 л., Бензин 95-Євро5-ЕО в кількості 7,29 л., Бензин VP A-95-Євро5-ЕО в кількості 0,13 л., Дизель VP Євро5-ВО в кількості 91,92 л., Дизпаливо Євро4(5)-ВО 152,04 л. (акт інвентаризації від 15.05.2023 додано до Акта від 25.05.2023).

Згідно пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Частиною першою статті 10 Закону № 996-XIV встановлено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стані оцінка.

Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством (частина друга статті 10 Закону № 996-XIV).

З метою встановлення єдиного порядку організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів, наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України (далі Інструкція №281).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

У пункті 7 Інструкції №281 визначено, що відпуск нафтопродуктів споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів або за готівку.

Відпуск нафти і нафтопродуктів здійснюється шляхом їх відвантаження споживачам магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, водним, залізничним і автомобільним транспортом.

Відпуск нафти і нафтопродуктів оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких: перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства; третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи. Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

Відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників.

У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення.

У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об`єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363.

У пункті 10 Інструкції №281 передбачено, що приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Забороняється приймати нафтопродукти на АЗС у разі: відсутності пломб вантажовідправника, їх порушення (у випадках пломбування автоцистерни) або невідповідності відбитка, що вказані в ТТН; відсутності свідоцтва про повірку автоцистерни; несправності зливного пристрою автомобільної цистерни; несправності заземлювального пристрою; під час грози; неналежного оформлення або відсутності ТТН; наявності підтоварної води і механічних домішок в нафтопродуктів; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.

Нафтопродукти, поставлені на АЗС в автомобільних цистернах, необхідно злити повністю. Оператор, який приймає нафтопродукти, зобов`язаний особисто переконатися в цьому, оглянувши цистерну після зливання нафтопродуктів. Зливання нафтопродукту має контролюватись оператором і водієм від його початку і до завершення. У разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляє час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчує її приймання.

Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з Актом від 03.02.2023 перевіркою встановлено реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за місцем реалізації та зберігання на АЗС ТОВ «Альянс Холдинг» за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, Західний обхід м. Львова, 10км+500м, що підтверджується відсутністю запису в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП за 27.11.2022 (додано до акта перевірки).

У журналі за формою №13-НП не відображено надходження бензину А-95 Shell V-Power в кількості 4757,00 л за ціною реалізації 51,99 грн за літр.

Перевіркою встановлено надлишок товарних запасів (палива) відповідно до наданого журналу обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, Західний обхід м. Львова, 10км+500м, 27.11.2022 на загальну суму 247316,43 грн, а також під час проведення перевірки комісією з числа працівників ТОВ «Альянс Холдинг», в присутності інспекторів Західного міжрегіонального управління ДПС, проведено інвентаризацію залишків пального у резервуарах станом на 25.01.2023, за результатами проведеної інвентаризації встановлено надлишок Дизельного палива VP Євро5-ВО на суму 3271,80 та Дизельного палива Євро4 (5) ВО на суму 18942,93 грн.

У статті 20 Закону №265/95 встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд першої інстанції вірного дійшов висновку, що встановлення факту порушення позивачем порядку ведення обліку товарів, що знаходяться у місці продажу, відтак відповідач правомірно прийняв податкові повідомлення-рішення від 09.03.2023 № 163/33000703, від 26.06.2023 №484/33000703, якими застосував до позивача штрафні санкції на підставі статті 20 Закону №265/95.

В пункті 1 статті 17 Закону №265/95 зазначено, що у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Оскільки встановлено факт не проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, то правильним є твердження суду першої інстанції, що відповідачем і в даному випадку правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.03.2023 №162/33000703, яким застосовано до позивача штрафні санкції на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним визначає Закон №481/95.

За змістом абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону №481/95 у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Питання виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах врегульовує стаття 226 ПК України.

Відповідно до пунктів 226.1-226.3 статті 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 226.5 статті 226 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У пункті 226.8 статті 226 ПК України врегульовано, що кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці).

Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - «тютюн імпортний», ТВ - «тютюн вітчизняний») у кількісному виразі.

Кожна марка акцизного податку на рідини, що використовуються в електронних сигаретах, повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.

Вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції (пункт 226.9 статті 226 ПК України).

Згідно з Актом від 25.05.2023 під час проведення фактичної перевірки встановлено, що через реєстратор розрахункових операцій ІКС-СА 100 із фіскальним номером № та заводським номером №IN80100576 реалізовано алкогольні напої, які марковані однією і тією ж маркою акцизного податку: ACEA726928 в кількості 2 рази (чеки №943 від 25.02.2022, №945 від 25.02.2022 долучені до матеріалів справи).

Відповідно до абзацу двадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95 виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

Оскільки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв з використанням однієї марки акцизного податку в кількості 2 рази, то суд дійшов вірного висновку, що відповідачем правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 26.06.2023 №485/33000703, яким застосовано до позивача штрафні санкції на підставі пункту 7 статті 17 Закону № 265/95.

У абзаці першому підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Згідно з Актом від 03.02.2023 перевіркою дотримання порядку обладнання акцизних складів передбаченими законодавством засобами вимірювальної техніки та їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі встановлено, що на АЗС за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, комплекс придорожнього сервісу, Західний обхід м. Львова, 10 км + 550 м розташовано 3 паливороздавальні колонки: Колонка заправна «GILBARCO», заводський номер 582006; Колонка заправна «GILBARCO», заводський номер 580021; Колонка заправна «GILBARCO», заводський номер 581998.

Відповідно до наданих до перевірки формулярів ПРК та журналу повірки паливороздавальних колонок (долучені до матеріалів справи), зазначені паливороздавальні колонки мають чинну держповірку. Згідно з відмітками у формулярах ПРК та відтисків повірочного тавра на них повірка колонок проведена 12.12.2019. Наступна повірка проведена 23.12.2020.

Згідно з пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах «д»-«ж» підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Як вказано в Акті від 03.02.2023, на момент завершення фактичної перевірки документи, які свідчать про проведення держповірок ПРК у період з 08.11.2020 по 24.12.2020 ТОВ «Альянс Холдинг» до перевірки не надано та не підтверджено факт відповідності зазначених паливо-роздавальних колонок вимогам законодавства та наявного позитивного результату повірки у зазначений період. Цих документів не надав позивач і до суду. Таким чином, на підставі наданих до перевірки змінних звітів АЗС (форма 17-НП), періодичних звітів РРО фіскальний №, електронних баз даних АІС «Податковий блок» та Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального (електронна форма документу J0210401) відповідачем встановлено факт, що ТОВ «Альянс Холдинг» у порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України на АЗС за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, комплекс придорожнього сервісу, Західний обхід м. Львова, 10 км + 550 м у період з 08.11.2020 по 23.12.2020 здійснювало відпуск пального споживачам через паливороздавальні колонки в кількості 3 одиниці без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності.

Суд першої інстанції слушно зауважив, що позивач не надав доказів, які б спростовували виявлені порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230 статті 230 ПК України, а отже відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 09.03.2023 №161/33000703, яким застосував до позивача штрафні санкції на підставі пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року у справі № 380/21975/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула