Справа № 460/11466/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2024 року м. Рівне №460/11466/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та виплати пенсії за віком з 14 квітня 2022 року на умовах і в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та неврахування при визначенні розміру пенсії, отриманого за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 грошового забезпечення з виплатою різниці між фактично отриманою та призначеною пенсією; зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати пенсію за віком з 14 квітня 2022 року на умовах та порядку, передбаченому ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2019-2022 роки (10 846,37 грн) та врахувати при визначенні розміру пенсії, отримане за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 грошове забезпечення .

Ухвалою суду від 30.09.2024 визнано причини пропуску строку звернення до суду з позовом поважними та поновлено пропущений строк звернення до суду; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, з квітня 2008 йому призначено пенсію за вислугу років відповідно норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 14.04.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за останні три роки. Вважає, що відповідачем помилково нараховано розмір пенсії за віком на умовах переходу з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком призначається йому вперше. За таких обставин, позивач просить здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, за період 2019-2021 роки. При цьому, вказує, що відповідачем при визначенні розміру пенсії не враховується отримане за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 грошове забезпечення. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого звертає увагу суду, що включно по 13.04.2022 позивач перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років визначену Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 14.04.2022 позивач звернувся із заявою про переведення його пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі поданої заяви з 14.04.2022 ОСОБА_1 отримував пенсію визначену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При переведенні на пенсію за віком відповідно до цього Закону, згідно із заявою від 14.04.2022, для обчислення пенсії за віком враховано середню заробітну плату по країні за 2014-2016 роки (3764,40 грн), оскільки іншого, саме при переведенні на пенсію по віку не передбачено. З 01.11.2023 виплату пенсії на умовах Закону №1058 припинено у зв`язку з переходом на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 03.01.2024, відповідно до заяви від 03.01.2024, ОСОБА_1 повторно переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що заробітна плата за періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003 у розрахунок внесена нульовими сумами. Після проведення перевірки обґрунтованості видачі архівних довідок про заробітну плату від 16.09.2022 №374 та №375 (надходження акту) та за результатами проведеної перевірки буде прийнято рішення щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 31.12.2005. Тому, підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням довідки про зарплату за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 відсутні, оскільки відсутній акт перевірки достовірності видачі довідок первинними документами, лише після надходження акту перевірки позивачу можливо здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за спірний період. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.

З 01.04.2008 по 13.04.2022 позивач отримував пенсію за вислугу років визначену Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

14.04.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі поданої заяви, з 14.04.2022 ОСОБА_1 отримував пенсію визначену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки.

При призначенні пенсії за віком у 2022 році відповідно до вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовано середню заробітну плату по країні за 2014-2016 роки в сумі 3764,40 грн.

З 01.11.2023 виплату пенсії на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» припинено у зв`язку з її виплатою відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 03.01.2024, відповідно до заяви від 03.01.2024, ОСОБА_1 повторно переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, оскільки при призначенні пенсії за віком у 2022 році застосовано середню заробітну плату по країні за 2014-2016 роки, а не за за 2019-2021 роки, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Тобто, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII та Закону №1058-IV призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.04.2022 з досягненням 50-річного віку звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на умовах Закону №1058-IV, тобто на пільгових умовах за списком №1.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п.п. 2, 13 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (у редакції на час призначення позивачу пенсії) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону. У разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Водночас, частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина 3 статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Як встановлено в ході розгляду справи, первинно позивачу було призначено пенсію за вислугу років, згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

14.04.2022 позивач, скориставшись своїм правом, звернувся до відповідача про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, звернувшись з відповідною заявою до відповідача про призначення пенсії за віком мало місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переходу з одного виду пенсії на інший на підставі Закону №1058-ІV.

Отже, за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернулася вперше 14.04.2022, тобто переведення з одного на інший вид пенсії у межах одного Закону відсутнє.

Враховуючи викладене, застосування відповідачем до спірних правовідносин положень частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV є безпідставним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної по Україні за 2019-2021 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі №591/5266/16-а, від 31 травня 2019 року у справі №344/7053/17, від 23 жовтня 2018 року у справі №317/4184/16, від 05 липня 2018 року №565/645/17 згідно з якою, призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Оскільки, за призначенням пенсії за віком із врахуванням показника середньої заробітної плати, відповідно до Закону №1058-ІV позивачі звернулися вперше, що в розумінні Закону №1058-IV вважається новим призначенням такого виду пенсії, а не переведенням, що стало підставою для задоволення позовів про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України призначити пенсію за віком за Законом №1058-IV із врахуванням показника середньої заробітної плати.

Відповідач вказує, що при переведенні на пенсію за віком згідно із заявою від 14.04.2022, для обчислення пенсії за віком враховано середню заробітну плату по країні за 2014-2016 роки (3764,40 грн).

Отже, порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій/бездіяльності відповідача під час призначення позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки замість показника 2019-2021 років.

Тому, позов в зазначеній частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача врахувати при визначенні розміру пенсії, отримане за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 грошове забезпечення, суд зазначає таке.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, що заробітна плата за періоди роботи з 01.07.2000 по 31.12.2003 у розрахунок внесена нульовими сумами; після проведення перевірки обґрунтованості видачі архівних довідок про заробітну плату від 16.09.2022 №374 та №375 (надходження акту) та за результатами проведеної перевірки буде прийнято рішення щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди з 01.07.2000 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 31.12.2005. Тому, підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням довідки про зарплату за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 відсутні, оскільки відсутній акт перевірки достовірності видачі довідок первинними документами, лише після надходження акту перевірки позивачу можливо здійснити перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати за спірний період.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутнє рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за вказані позивачем періоди.

Судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Оскільки, відсутнє рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за вказані позивачем періоди, а судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, то у задоволенні вимоги про врахування при визначенні розміру пенсії, отримане за період з 01.01.1995 по 31.03.2008 грошове забезпечення, слід відмовити як передчасної.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За наведеного, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неврахування ОСОБА_1 при здійсненні нарахування з 14.04.2022 пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2019-2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 з 14.04.2022 перерахунок пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2019-2021 роки та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 жовтня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко