Справа № 380/6662/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 рокусправа № 380/6662/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; далі - Позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10 м. Львів, 79016; РНОКПП 13814885; далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000; ; далі Відповідач 2) про скасування рішення № 49 від 06.03.2024 р., та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 27.10.1989р. по 19.09.1993р. на посаді інструктора оргінструкторского відділу Залізничної районної Ради народних депутатів, з 20.09.1993р. по 30.09.1999р. на посаді завідуючої юридичного відділу виконкому Залізничної районної Ради народних депутатів, з 01.10.1999р. по 03.05.2000р. на посаді завідувача юридичного відділу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з 04.05.2000р. по 16.11.2006р. на посаді заступника голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з 17.11.2006р. по 17.11.2009р. навчання в аспірантурі Львівського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, з 26.11.2009 р. по 04.12.2009р. на посаді начальника відділу ведення державного реєстру виборців Галицької районної адміністрації з дня звернення із заявою від 28.02.2024р., з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради від 22.02.2024р. № 31-вих-22613 і № 31-вих-22613-1, та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято протиправне рішення від 06.03.2024 №49, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у відзиві на позовну заяву заперечило проти позову, обґрунтувавши свою позицію тим, що на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, позивачка не працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та не має стажу роботи на таких посадах. Вказують, що рішення Головного управління в Полтавській області № 49 від 06.03.2024 року є правомірним та прийнятим у відповідності до вимог чинного законодавства.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позовну заяву заперечило проти позову, обґрунтувавши свою позицію тим, що прийнято рішення № 49 від 06.03.2024 року, яким відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Позивачкою подано відповіді на відзиви.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою суду від 01 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 14.09.1981, зокрема працювала на таких посадах:

27.10.1989р. - прийнята на посаду інструктора оргінструкторского відділу Зализничної районної Ради народних депутатів;

20.09.1993р. - призначена завідуючою юридичного відділу виконкому Залізничної районної Ради народних депутатів;

10.05.1994 - присвоєно 13 ранг державного службовця, прийняла присягу державного службовця;

30.12.1998 присвоєно 12 ранг державного службовця;

30.09.1999р. - звільнена з займаної посади у зв`язку з переведенням в Галицьку районну адміністрацію;

01.10.1999р. - прийнята на посаду завідувача юридичного відділу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради;

01.10.1999 р. присвоєно 11 ранг державного службовця;

04.05.2000р. - переведена на посаду заступника голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради;

16.11.2006р. - звільнена з посади заступника голови районної адміністрації у зв`язку із зарахуванням до аспірантури з відривом від виробництва до Львівського регіонального інституту державного управління Національної Академії державного управління при Президентові України;

17.11.2006р. - зарахована в аспірантуру ЛРІДУ НАДУ на денну форму навчання за спеціальністю 25.00.01. - теорія та історія державного управління.

17.11.2009р. - відрахована з аспірантури ЛРІДУ НАДУ у зв`язку із закінченням терміну навчання та присвоєнням вченого ступеня - кандидат наук з державного управління.

26.11.2009р. - призначена на посаду начальника відділу ведення державного реєстру виборців Галицької районної адміністрації після відрахування з аспірантури ЛРІДУ НАДУ при Президентові України в зв`язку із закінченням навчання.

04.12.2009р. - звільнена із займаної посади начальника відділу ведення державного реєстру виборців Галицької районної адміністрації за згодою сторін.

В подальшому позивачка, звернулася із заявою від 28.02.2024 року про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889 «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було розглянуто заяву позивачки та прийнято рішення № 49 від 06.03.2024 про відмову позивачки в переведенні з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

У рішенні № 49 від 06.03.2024 зазначено, що в ході розгляду звернення виявлено, що заявниця на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» не працювала на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби та не має стажу роботи на таких посадах.

В оскаржуваному рішенні зазначено про відсутність підстав для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

Позивач не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 06.03.2024 № 49, вважає його протиправним та просить скасувати.

Разом з тим, позивачка просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 27.10.1989р. по 19.09.1993р. на посаді інструктора оргінструкторского відділу Залізничної районної Ради народних депутатів, з 20.09.1993р. по 30.09.1999р. на посаді завідуючої юридичного відділу виконкому Залізничної районної Ради народних депутатів, з 01.10.1999р. по 03.05.2000р. на посаді завідувача юридичного відділу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з 04.05.2000р. по 16.11.2006р. на посаді заступника голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з 17.11.2006р. по 17.11.2009р. навчання в аспірантурі Львівського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, з 26.11.2009 р. по 04.12.2009р. на посаді начальника відділу ведення державного реєстру виборців Галицької районної адміністрації з дня звернення із заявою від 28.02.2024р., з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради від 22.02.2024р. № 31-вих-22613 і № 31-вих-22613-1, та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 13 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже те, що особа раніше отримувала пенсію відповідно до Закону №3723-XII, не позбавляє її права перейти з пенсії за віком, яку вона отримує за Законом №1058-IV, на пенсію за віком в рамках дії Закону №889-VIII. Проте виплата такої пенсії поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Так, спірним у даній справі є питання щодо правомірності чи протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 49 від 06.03.2024 та щодо наявності чи відсутності підстав для переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Згідно п. п. 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.93 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII вік і страховий стаж.

За правовими висновками ВС висловленими у постанові від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23, суд касаційної інстанції вказав: "... що при призначенні пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII (відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ) після 01 травня 2016 року необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01 травня 2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону № 1058-IV.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022. КСУ у цій справі зазначив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 1 травня 2016 року, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ, та для набуття у зв`язку із цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому суд також зауважує, що наведене правове регулювання зарахування стажу роботи, набутого на посадах державної служби або прирівняних до них посад, враховуючи збережену законодавцем можливість вибору особою на підставі якого закону їй має бути призначена пенсія (тобто збереження права особи на вибір найбільш сприятливого для неї варіанту поведінки), відповідає вимогам частини третьої статті 46 Конституції України (пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом), вимогам стосовно якості та передбачуваності закону, а також має легітимну мету, що спрямована на реформування системи соціального забезпечення в України, яке, серед іншого, включає в себе побудову нової системи соціального захисту, заснованої на принципах соціальної справедливості, доступності та максимального застосування для всіх осіб".

Так, в обґрунтування відмови позивачці в призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII ГУ ПФУ в Полтавській області зазначив, що в ході розгляду звернення виявлено, що заявниця на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» не працювала на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби та не має стажу роботи на таких посадах.

Таким чином, відповідач 2 не надавав оцінку у своєму рішенні детальної оцінки наданим позивачем документам, та взагалі не надавалась оцінка періодам трудової діяльності позивачки, відображеним у трудовій книжці НОМЕР_3 від 14.09.1981, а лише відмовлено посилаючись на відсутність підстав для відмови позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 06.03.2024 року за № 49 є необґрунтованим та протиправним, тому підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 27.10.1989р. по 19.09.1993р. на посаді інструктора оргінструкторского відділу Залізничної районної Ради народних депутатів, з 20.09.1993р. по 30.09.1999р. на посаді завідуючої юридичного відділу виконкому Залізничної районної Ради народних депутатів, з 01.10.1999р. по 03.05.2000р. на посаді завідувача юридичного відділу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з 04.05.2000р. по 16.11.2006р. на посаді заступника голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, з 17.11.2006р. по 17.11.2009р. навчання в аспірантурі Львівського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, з 26.11.2009 р. по 04.12.2009р. на посаді начальника відділу ведення державного реєстру виборців Галицької районної адміністрації з дня звернення із заявою від 28.02.2024р., з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради від 22.02.2024р. № 31-вих-22613 і № 31-вих-22613-1, та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (була чинною до 01 травня 2016 року) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (була чинною до 01 травня 2016 року) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до абзаців четвертого і тринадцятого пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) відповідно:

на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР;

на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з Переліком державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, що є додатком до Порядку № 283, до відповідних органів належать, у тому числі, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», відповідно до частини першої статті 2 якого посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 4 Порядку № 283 встановлено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.

За правилами статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування, належать посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Відповідно до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (була чинною до 01 травня 2016 року) до стажу державної служби включається також час роботи: час навчання в аспірантурі або докторантурі Національної Академії державного управління при Президентові України з відривом від роботи, якщо до вступу до аспірантури або докторантури аспірант чи докторант перебував на державній службі і після закінчення навчання повернувся на державну службу.

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам, уповноваженим на виконання функцій держави, певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Також суд зауважує, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади (суб`єкта владних повноважень).

Положеннями частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач не надав у своєму рішенні детальної оцінки наданим позивачем документам, та взагалі не надавалась оцінка періодам трудової діяльності позивачки, відображеним у трудовій книжці НОМЕР_3 від 14.09.1981, для належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10 м. Львів, 79016; РНОКПП 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ - 13967927) про скасування рішення № 49 від 06.03.2024 р., та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 49 від 06.03.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2024 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна