Справа № 380/17972/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

23 жовтня 2024 рокусправа № 380/17972/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 23.08.2024 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ), в якому просить скасувати наказ №2851 від 23.07.2024 про застосування дисциплінарного стягнення працівника управління вибухотехнічної служби ГУНП, яким до інспектора з кінологічного забезпечення вибухотехнічних заходів відділу техніко-криміналістичного та кінологічного забезпечення вибухотехнічних заходів УВТС ГУНП у Львівській області, підполковника поліції ОСОБА_1 (0062082) застосовано дисциплінарне стягнення - догана та визначено згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію у розмірі 173,74%.

Ухвалою від 27.08.2024 суддя залишив позовну заяву без руху

Ухвалою від 04.09.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача 23.09.2024 подано клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Вказує, що відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIІI служба в поліції є державною службою особливого характеру. Позивач оскаржує наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення, який виданий відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (Далі Дисциплінарний статут).

Відповідач звертає увагу суду, що Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V. Відповідно до ч. 4 ст. 31 розділу V Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позивач ознайомився з наказом ГУНП у Львівській області № 2851 від 23.07.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника управління вибухотехнічної служби ГУНП» 03.08.2024. Вказаний факт підтверджується власноручно вчиненим записом позивача на оскаржуваному наказі та не заперечується і самим позивачем. Проте, із позовом ОСОБА_1 звернувся лише 23.08.2024, тобто з пропуском визначеного Дисциплінарним статутом п`ятнадцятиденного строку звернення до адміністративного суду. З цих підстав представник відповідача просить позовну заяву залишити без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Від представника позивача 04.10.2024 надійшла заява про поновлення процесуального строку, яка обґрунтована тим, що строк пропущений позивачем з поважних причин, які не залежали від його волі. ОСОБА_1 з 03 серпня 2024 року перебував на лікарняному відповідно до відкритого лікарняного листа під ел. Номером 24623984-1, яке було закрито лише 09 серпня 2024 року. Тобто лише з 10 серпня 2024 року ОСОБА_1 за станом здоров`я зміг приступити до виконання своїх службових обов`язків, а так само здійснювати дії щодо подання зазначеного позову. Однак, 16 серпня 2024 року, тобто через шість днів з моменту видужання, відповідачем прийнято наказ про переміщення ОСОБА_1 на інше місце несення служба, а саме у Яворівський відділ поліції ГУНП у Львівській області. У зв`язку з великою відстанню до нового місця несення служби, а також враховуючи посилений режим несення служби працівниками Національної поліції, зважаючи на обмежені строки для підготовки адміністративного позову щодо скасування оскаржуваного наказу, а також відсутність матеріалів службового розслідування, які стали підставою для його прийняття, ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із незначним пропуском строку на звернення до суду.

Зважаючи на те, що обставини, які об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись до суду у встановлений законодавством 15-ти денний строк, виникли саме в період даного процесуального строку, зокрема перебування на лікарняному, переведення на нове місце несення служби в далекій відстані від місця проживання, представник позивача вважає, що в суду є всі підстави поновити пропущений позивачем процесуальний строк. З врахуванням викладеного просить визнати поважними причини пропущення позивачем строку на звернення із даним адміністративним позовом та поновити такий.

В призначене на 07.10.2024 судове засідання позивач та його представник не прибули, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника.

Відповідач 07.10.2024 участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

На підставі положень ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

При вирішенні заяв суд керувався таким.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIІI служба в поліції є державною службою особливого характеру.

Позивач оскаржує наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення, який виданий у відповідності до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом V.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 розділу V Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд враховує, що зазначений строк, виходячи з специфіки виконуваних завдань поліцейськими, є тим періодом часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби.

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Тобто, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

З матеріалів справи суд встановив, шо з наказом ГУНП у Львівській області № 2851 від 23.07.2024 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника управління вибухотехнічної служби ГУНП» ОСОБА_1 ознайомився 03.08.2024.

Вказаний факт підтверджується власноручно вчиненим записом позивача на наказі та не заперечується і самим позивачем.

Проте, із позовом ОСОБА_1 звернувся лише 23.08.2024, тобто з пропуском визначеного Дисциплінарним статутом п`ятнадцятиденного строку звернення до адміністративного суду.

При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023 у справі №160/9356/22, згідно з якою поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд зазначає, що позивачем належним чином не обґрунтовано обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних причин, що зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду. Позивач не вказав, які саме обставини від часу ознайомлення з оскаржуваним наказом перешкоджали йому звернутись до суду в межах 15 днів. Зокрема, позивач не обґрунтував, яким чином його тимчасова непрацездатність чи переведення у інший підрозділ для проходження служби вплинули на своєчасність звернення до суду.

Посилання позивача на те, що 16 серпня 2024 року відповідачем було винесено наказ про переміщення ОСОБА_1 на інше місце несення служба, а саме у Яворівський відділ поліції ГУНП у Львівській області, суд також не приймає до уваги, оскільки до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження таких обставин.

Суд також звертає увагу, що позивач не був позбавлений права звернутися за правовою допомогою з метою своєчасного звернення до суду та захисту порушених, як він вважає, своїх прав. Водночас, згідно з долученим до матеріалів справи ордером на надання правової допомоги №1304664 угода з адвокатом укладена позивачем лише 20.08.2024, тобто після спливу строку звернення до суду.

Тому суд вважає, що наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду у цій справі знаходяться поза межами обставин, з якими норма ч.1 ст.121 КАС України пов`язує можливість поновлення процесуального строку.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що позивач не надав суду заяви про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом, а також доказів поважності причин пропуску такого строку, суд дійшов висновку адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказу залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 248, 256 КАС України, суд,-

п о с т н о в и в :

відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі задовольнити повністю.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.І. Кузан