Справа № 580/10568/24
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

28 жовтня 2024 року Справа № 580/10568/24

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову представника заявника, адвоката Погребняка В.О. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 вх. 50139/24 адвокат Погребняк В.О. згідно ордеру від 23.10.2024 Серії АІ №1737755 від імені заявника ОСОБА_1 , звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову (поданою до подання позовної заяви), в якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 та його відділам, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі його посадових та службових осіб вчиняти дії щодо призову (мобілізації) ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відмовивши ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу, Другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено повістку №541: "з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби на 26.10.2024". Заявник зазначив, що має на утримання батька, який є особою з інвалідністю ІІ групи. Таким чином якщо його буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши її зміст та всі фактичні обставини, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи, тому суд вирішив розглянути заяву без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно із ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 28 січня 2021 року у справі №ЗД/460/11/20 в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18.

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.10.2024 №3023, що скероване ОСОБА_1 вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу по мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", рішенням Комісії від 24.10.2024 №22 другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовлено ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Підставою відмови зазначено: потребу у догляді військовозобов`язаним не доведено, згідно поданих документів.

Також повідомлено, що ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та видано повістку №541, про необхідність з`явитися 26.10.2024 о 08 годині до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560) на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про військовий обов`язок і військову службу" та цим Порядком.

Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України щодо військового обов`язку поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Суд зазначає, що у разі призову заявника на військову службу, у нього зміниться правовий статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця. Вирішення питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, оскільки його правовідносини з військовою частиною будуть регулюватись Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу", яким передбачено перелік підстав вже для звільнення з військової служби.

Таким чином, в даній справі наявна необхідність у забезпечені позову, з метою надання заявнику тимчасової правової охорони його права, за захистом якого він звернувся до суду.

Забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, однак, у даному випадку, мобілізація має становити баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави. Віднайти такий баланс можливо лише після розгляду справи по суті та прийняття судового рішення.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням Кодексу адміністративного судочинства України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4-6 ст.154 КАС України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ній суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову (з урахуванням змісту зазначеної повістки №541), суд вважає що наявні підстави для забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби до набрання законної сили рішенням суду у справі №580/10568/24.

Суд зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову відповідають його предмету та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища позивача.

Відповідно до ч. 2 ст.153 КАС України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також зокрема, у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу (п.1 ч.8 статті 157 КАС України).

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби до набрання законної сили рішенням суду у справі №580/10568/24.

Ухвала діє до набрання судовим рішенням у справі законної сили. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження.

Копії ухвали надіслати для виконання особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО