Справа № 320/29893/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

при секретарі - Олешко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, яким просила:

- скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 31 липня 2023 року №1105 о/с про припинення державної служби та звільнення згідно з п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про Державну службу" (вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення) із 31 липня 2023 року ОСОБА_1 , державного службовця 6 рангу, головного спеціаліста відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення МВС України;

- скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2023 року №662 "Про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності";

- поновити ОСОБА_1 , державного службовця 6 рангу, на посаді головного спеціаліста Відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України з 31 серпня 2023 року;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 вартість лікування в поліклініці МВС, яке позивачу довелося оплатити після звільнення, бо розпочала остання його в період проведення дисциплінарного провадження в сумі 1200 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт наголосила, що звільнення з державної служби за порушення Присяги має застосовуватись за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення так і за наслідками до яких вони призводять, водночас в рішенні суду першої інстанції не наведено достатніх мотивів чому саме ймовірне порушення позивачем норм законодавства кваліфіковано як порушення Присяги, а не як дисциплінарне правопорушення.

Звернула увагу суду на те, що твердження відповідача про збір персональних даних та конфіденційної інформації не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів, зокрема аудіозаписів, оскільки на відтворених аудіозаписах містились жіночі та чоловічі голоси ідентифікувати які неможливо, а тому їх обробка не захищається Законом України "Про захист персональних даних".

Додатково зазначила про те, суд першої інстанції не взяв до уваги результати вивчення соціально-психологічного клімату в колективі, пояснення ОСОБА_2 та обставини що довели позивача до відповідного вчинку, відсутність факту заподіяння шкоди, зразкову поведінку позивача та відповідальне ставлення до посадових обов`язків.

Крім того, зазначила про те постановою Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 13 травня 2024 року закрито кримінальне провадження №0000424 від 08 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки позивач самостійно на власний розсуд у період часу з 22 лютого 2023 року по 13 червня 2023 року у службовому приміщенні Міністерства внутрішніх справ України здійснювала прямо заборонені для неї, як для державного службовця та пересічного громадянина дії щодо прихованого (таємного) збору персональних даних (голосів та приватних розмов) конкретно ідентифікованих працівників Міністерства за допомогою належного їй електронного пристрою (смартфону) із подальшим зберіганням та використанням цієї інформації у власних цілях, чим порушила Присягу державного службовця, положення Конституції України, Закону України "Про інформацію", Закону України "Про захист персональних даних", Закону України "Про державну службу"

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Гребінківським РВ ГУ МВС України в Полтавській області 14 червня 2008 року (т. 2 а.с.147-151).

08 травня 2008 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця (т. 1 а.с. 80 зворотній бік).

Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 30 червня 2017 року працювала у Міністерстві внутрішніх справ України, зокрема з 07 лютого 2020 року на посаді головного спеціаліста відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення (т. 1 а.с. 22-30).

Директор Департаменту юридичного забезпечення МВС України звернувся з доповідною запискою від 13 червня 2023 року №27468/12 на ім`я Державного секретаря МВС України, якою повідомив про те, що 13 червня 2023 року у період часу з 13 год. 20 хв. до 13 год. 40 хв. на робочому місці головного спеціаліста відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення МВС України ОСОБА_1 , розташованому у службовому кабінеті НОМЕР_3 адміністративної будівлі №2 комплексу адміністративних будівель МВС України за адресою: вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, у якому знаходяться відділ регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення МВС України, був виявлений та зафіксований факт здійснення державним службовцем 6 рангу ОСОБА_1 прихованої несанкціонованої аудіофіксації інформації на телефон (смартфон) за допомогою програмного забезпечення додатка "Диктофон", водночас ОСОБА_1 у приміщенні службового кабінету була відсутня (т. 1 а.с. 115).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 червня 2023 року №542 "Про порушення дисциплінарного провадження та утворення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи" порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарної справи у визначеному в даному наказі складі (т. 1 а.с.113-114).

25 липня 2023 року винесено подання дисциплінарної комісії за результатом дисциплінарного провадження стосовно державного службовця 6 рангу ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення МВС України, яким рекомендовано за вчинений дисциплінарний проступок застосувати до позивача звільнення з посади державної служби (т. 1 а.с. 218-231).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2023 року №662 "Про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, визначеного п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з посади державної служби (т.1 а.с. 31).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 липня 2023 року №1105 о/с припинено державну службу та звільнено згідно з п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" (вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення) ОСОБА_1 з 31 липня 2023 року (т. 1 а.с. 32).

Вважаючи протиправними накази Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2023 року №662 та від 31 липня 2023 року №1105 о/с, позивач звернулася до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби до позивача було застосовано за вчинення умисних, прямо заборонених законом дій, які суперечать покладеним на державного службовця обов`язкам, підривають довіру до нього та принижують авторитет МВС України. Зазначені дії полягали в незаконному прихованому втручанні у приватне спілкування шляхом збирання, обробки та зберігання персональних даних про особисте та сімейне життя працівників апарату МВС без їхньої згоди, а також даних, що стосуються службової діяльності, із використанням електронних технічних засобів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про державну службу" визначено, що державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема:

верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави (п. 1);

законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п. 2);

доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень (п. 5).

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про державну службу" установлено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню.

Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України "Про державну службу" особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

Статтею 36 Закону України "Про державну службу" передбачено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки" (ч. 1).

Особа, призначена на посаду державної служби вперше, виголошує Присягу державного службовця у присутності державних службовців структурного підрозділу, на посаду в якому її призначено, представників служби управління персоналом відповідного державного органу, підписує текст цієї Присяги і зазначає дату її складення (ч. 2).

Підписаний текст Присяги державного службовця є складовою особової справи державного службовця. Відомості про складення Присяги вносяться до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в порядку, встановленому Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. На вимогу державного службовця про складення Присяги державного службовця робиться запис у трудовій книжці державного службовця (ч. 3).

У разі відмови особи від складення Присяги державного службовця вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби, і акт про її призначення на посаду скасовується суб`єктом призначення. У такому разі застосовується відкладене право суб`єкта призначення на повторне визначення переможця конкурсу (ч. 4).

Особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця (ч. 5).

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про державну службу" визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" визначено, що дисциплінарними проступками є зокрема: порушення Присяги державного службовця (п. 1); дії, що шкодять авторитету державної служби (п. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу" у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу" визначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 67 Закону України "Про державну службу" обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 Закону України "Про державну службу" обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього;

4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп;

5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Статтею 69 Закону України "Про державну службу" встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (ч. 1).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення (ч. 10).

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України "Про державну службу" передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" визначено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.

Як встановлено судом першої інстанції дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби до позивача було застосовано за вчинення умисних, прямо заборонених законом дій, які суперечать покладеним на державного службовця обов`язкам, підривають довіру до нього та принижують авторитет МВС України.

Відповідно до Подання дисциплінарної комісії за результатами дисциплінарного провадження стосовно державного службовця 6 рангу ОСОБА_1 від 25 липня 2023 року остання умисними діями, які виразились в порушенні службової дисципліни, а саме Присяги державного службовця щодо дотримання вимог Конституції України, Закону України "Про державну службу", законодавства у сфері захисту та обробки персональних даних, із мотивів особистої неповаги до прав і свобод людей, що виразилось у вчиненні прямо заборонених законом дій у вигляді незаконного прихованого (негласного), тобто без повідомлення оточуючих втручання у приватне спілкування шляхом збирання, обробки, та зберігання персональних даних про особисте та сімейне життя осіб (працівників апарату МВС) без їх згоди, а також даних що стосуються службової діяльності, із застосуванням електронних технічних засобів у період з 22 лютого 2023 року по 13 червня 2023 року за місцем своєї роботи у службовому кабінеті НОМЕР_3 відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів Департаменту юридичного забезпечення МВС в адміністративній будівлі №2 комплексу адміністративних будівель за адресою: вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, а саме 27 аудіозаписів (розмов) із застосуванням електронних технічних засобів, на особистий телефон (смартфон) за допомогою встановленого програмного забезпечення додатка "Диктофон" без наявності на те спеціальних повноважень, передбачених законом дозволів, погоджень та спеціальних процесуальних документів, з метою їх подальшого їх використання.

Так судом першої інстанції встановлено, що дисциплінарна комісія заслухала вказані аудіозаписи, надані позивачем та приєднала їх до дисциплінарної справи, що підтверджується відповідним актом від 11 липня 2023 року (т. 1 а.с.158-160).

Відповідно до зазначеного акта, членами дисциплінарної комісії та експертом у присутності ОСОБА_1 та за її згодою вибірково прослухано аудіозаписи та запропоновано надати коментарі окремемо до кожного аудіозапису:

1) аудіозапис датований 22 лютого 2023 року об`ємом 8,1 Мб, тривалістю 7 хв. 37 с. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і за своїм змістом розмови мали частково службовий, частково приватний (побутовий) характер;

2) аудіозапис датований 09 березня 2023 року об`ємом 16 Мб, тривалістю 15 хв. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , невідомому чоловіку і за своїм змістом розмови мали приватний (побутовий) характер;

3) аудіозапис датований 16 березня 2023 року об`ємом 7 Мб, тривалістю 6 хв. 38 с. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать начальникові відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , працівнику Департаменту персоналу МВС України ОСОБА_6 і за своїм змістом розмови мали службовий характер;

4) аудіозапис датований 20 березня 2023 року об`ємом 10 Мб, тривалістю 9 хв. 38 с. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і за своїм змістом розмови мали приватний (побутовий) характер;

5) аудіозапис датований 20 березня 2023 року об`ємом 5,8 Мб, тривалістю 5 хв. 27 с. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , невідомому чоловіку і за своїм змістом розмови мали характер з питань візування оргштатного наказу;

6) аудіозапис датований 21 березня 2023 року об`ємом 11,3 Мб, тривалістю 10 хв. 37 с. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , невідомій жінці і за своїм змістом розмови мали частково службовий, частково приватний (побутовий) характер;

7) аудіозапис датований 21 березня 2023 року об`ємом 7,8 Мб, тривалістю 7 хв. 20 с. відтворено на всю довжину, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , невідомій жінці і за своїм змістом розмови мали частково службовий, частково приватний (побутовий) характер;

8) аудіозапис датований 10 квітня 2023 року об`ємом 44 Мб, тривалістю 41 хв. 11 с. відтворено частково, голоси на ньому належать працівникам відділу регламентної підготовки та опрацювання проєктів нормативно-правових і розпорядчих актів та інших документів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і за своїм змістом розмови мали приватний (побутовий) характер;

9) аудіозапис датований 13 червня 2023 року об`ємом 45,5 Мб, тривалістю 42 хв. 34 с. відтворено частково, на зазначеному аудіозаписі було зафіксовано факт виявлення керівником Департаменту юридичного забезпечення МВС України приховуваного аудіозапису у службовому кабінеті НОМЕР_3.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 голові дисциплінарної комісії від 11 липня 2023 року (т.1 а.с. 155-156), остання зазначила, що аудіозаписи здійснювала на свій особистий телефон, всі аудіозаписи зроблені нею на робочому місці у службовому кабінеті НОМЕР_3 адміністративної будівлі №2 Міністерства внутрішніх справ України по вул. Богомольця, 10, м. Київ, як в обідню перерву, так і в робочий час, за її відсутності. Аудіозаписи робила з метою свого захисту у зв`язку з цькуванням зі сторони начальника відділу ОСОБА_3 як доказ негативного ставлення до неї та збиралась їх надати керівництву Департаменту. Про здійснення на робочому місці у службовому кабінеті НОМЕР_3 аудіозаписи розмов колег та інших працівників апарату МВС не повідомляла.

Також позивач в поясненнях зазначила про те, що голоси на аудіозаписах, які здійснені нею належать її колегам по роботі начальнику відділу ОСОБА_3 , головним спеціалістам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та деяким працівникам апарату МВС, які приходили до кабінету в службових справах.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про непошириння дії Закону України "Про захист персональних даних" на здійснені аудіозаписи, оскільки на них містяться жіночі та чолові голоси, які неможливо ідентифікувати.

Щодо доводів апелянта про неспівмірність застосованого до неї дисциплінарного стягнення з вчиненим проступком, відсутністю факту заподіяної шкоди, її зразкову поведінку та відповідальне ставлення до посадових обов`язків, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами дисциплінарної справи, позивач, поза межами своїх службових обов`язків та в особистих інтересах, таємно, без отримання згоди записувала розмови працівників апарату МВС України і зберігала їх на своєму телефоні, що свідчить про порушення останньою вимог нормативно-правових актів, в тому числі й базових засад службової дисципліни та етичних норм поведінки державного службовця.

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з абзю 2 ч. 1 ст. 302 Цивільного кодексу України збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною 2 ст. 14 Закону України "Про захист персональних даних" від 01 червня 2010 року №2297-VI визначено, що поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року №2657-XII конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Отже позивачем порушено особисті немайнові права співробітників апарату Міністерства внутрішніх справ України, водночас подальше використання чи невикористання зазначеної інформації у власних цілях та відсутність негативних наслідків (заподіяння шкоди) не зменшує юридичні наслідки такого втручання у приватне життя відповідних осіб та порушення позивачем зазначених вище норм законодавства.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу" звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення чітко визначених дисциплінарних проступків, зокрема порушення Присяги державного службовця.

Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено вчинення позивачем умисних дій, які виразились в порушенні службової дисципліни, а саме Присяги державного службовця щодо дотримання вимог Конституції України, Закону України "Про державну службу", законодавства у сфері захисту та обробки персональних даних, що виразилось у вчиненні прямо заборонених законом дій у вигляді незаконного прихованого (негласного), втручання у приватне спілкування шляхом збирання, обробки, та зберігання персональних даних про особисте та сімейне життя осіб (працівників апарату МВС) без їх згоди, а також даних що стосуються службової діяльності, із застосуванням електронних технічних засобів у період з 22 лютого 2023 року по 13 червня 2023 року за місцем своєї роботи у службовому кабінеті НОМЕР_3 із застосуванням електронних технічних засобів, що спростовує доводи апелянта про неспівмірність застосованого до неї дисциплінарного стягнення.

Щодо посилання апелянта на закриття кримінального провадження відносно неї, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2023 року №0000424 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.182 КК України, то колегія суддів звертає увагу на те, що зазначені обставини не впливають на встановлені обставини порушення позивачем Присяги державного службовця, що слугувало підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення за ст.ст. 477 і 182 КК України є формою приватного обвинувачення, тобто провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, оскільки до органу досудового розслідування не надходили заяви про вчинення кримінального правопорушення від осіб, розмови яких записувала позивач, то у кримінальному провадженні була відсутня потерпіла сторона.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані накази Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 2023 року №662 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та від 31 липня 2023 року №1105 о/с про припинення державної служби та звільнення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

Повний текст постанови складено "30" жовтня 2024 року.