Справа № 620/3119/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3119/24 Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Мєзєнцева Є.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

01.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 , солдату грошового забезпечення за посадою та військовим званням у повному розмірі, встановленому відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, починаючи з лютого 2023 року по теперішній час;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату, починаючи з лютого 2023 року, позивачу ОСОБА_1 , солдату грошового забезпечення за посадою та військовим званням у повному розмірі, встановленому відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він виконує обов`язки військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , однак грошове забезпечення у встановленому законом розмірі йому не нараховується та не виплачується.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 р. у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача були підстави для позбавлення позивача щомісячної додаткової грошової винагороди та премії за лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року за порушення позивачем дисципліни, зокрема самовільне залишення частини під час виконання обов`язків військової служби.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, зокрема, зауважує, що відповідач, після закінчення строку перебування позивача у розпорядженні, за відсутності підстав його подальшого перебування у розпорядженні, повинен був вирішити питання про призначення його на посаду або звільнити в установленому порядку з військової служби, тому така бездіяльність відповідача є протиправною.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

З 20 квітня 2022 року позивач перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у званні старшого сапера-гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки № 99 військово-лікарської комісії позивачу було проведено медичний огляд госпітальної ВЛК КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради 23.03.2023, постановлено, що травма позивача, так, пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 26).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 113 позивача на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2023 № 102-РС було увільнено з займаної посади старшого сапера-гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 (перебуває на лікуванні) і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 23.04.2023 (а.с. 48).

Також наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2023 № 3378 «Про підсумкове проведення службового розслідування за фактом повернення з медичного закладу солдата ОСОБА_1 без документів» за самовільне залишення військової частини (місця служби), неналежне виконання службових обов`язків та наказів командира військової частини, що призвело до порушення військової дисципліни, на позивача накладено дисциплінарне стягнення - «сувора догана». Також наказано за самовільне залишення військової частини (місця служби), керуючись пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, солдату ОСОБА_1 щомісячну премію за лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023 року не виплачувати, за самовільне залишення військової частини (місця служби) не включати солдата ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди за лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (а.с. 27).

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу виплачувались: посадовий оклад - з січня по червень 2023 року та з лютого 2024 року; оклад за військове звання - з січня 2023 року по лютий 2024 року; надбавка за особливості проходження служби - з січня по червень 2023 року та з лютого 2024 року; премія - в січні 2023 року, додаткова грошова винагорода - в січні 2023 року та з липня 2023 року по січень 2024 року (а.с. 49).

Вважаючи, що він отримує грошове забезпечення не у встановленому законом розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону).

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення №1153/2008).

З огляду на підпункт 15 пункту 116 Положення №1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Згідно абзаців двадцять-двадцять чотири пункту 116 Положення №1153/2008 військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 121 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Пунктом 117 Положення №1153/2008 передбачено, що призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Так, пунктами 1, 5 розділу XXVІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Висновки суду.

Як свідчать матеріали справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 113 позивача було увільнено з займаної посади старшого сапера-гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 (перебуває на лікуванні) і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 23.04.2023.

При цьому, позивачу після звільнення з займаної посади протягом двох місяців, а саме травня - червня 2023 року, грошове забезпечення виплачувалось в тому розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження.

Також апелянтом не спростовано, що після спливу двох місяців позивачу грошове забезпечення виплачувалось в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що в повній мірі відповідає положенням Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Разом з тим, суд першої інстанції зауважив, що позивачем не було надано суду доказів оскарження наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2023 № 102-РС, від 23.04.2023 № 113 щодо увільнення позивача від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , а також доказів щодо оскарження бездіяльності відповідача щодо не призначення позивача на відповідну посаду.

Таких доказів не було надано й до апеляційного суду, з огляду на що доводи апеляційної скарги про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки відповідач після закінчення строку перебування позивача у розпорядженні, за відсутності підстав його подальшого перебування у розпорядженні, повинен був вирішити питання про призначення його на посаду або звільнити в установленому порядку з військової служби, є безпідставними у цьому спорі, оскільки не були заявлені у позовній заяві.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що не вправі приймати рішення щодо здійснення позивачу нарахування та виплати грошового забезпечення, умовою якого є призначення позивача на відповідну посаду, чого в період з липня 2023 року по січень 2024 року не відбулось.

Водночас, відповідно до пункту 5 розділу XVI Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Згідно пункту 14 розділу XXХIV Порядку № 260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, зокрема: самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Так, судом першої інстанції було встановлено, та не спростовано апелянтом, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2023 № 3378 «Про підсумкове проведення службового розслідування за фактом повернення з медичного закладу солдата ОСОБА_1 без документів» за самовільне залишення військової частини (місця служби), неналежне виконання службових обов`язків та наказів командира військової частини, що призвело до порушення військової дисципліни, на позивача накладено дисциплінарне стягнення - «сувора догана». Також наказано за самовільне залишення військової частини (місця служби), солдату ОСОБА_1 щомісячну премію за лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023 року не виплачувати, за самовільне залишення військової частини (місця служби) не включати позивача до наказу про виплату додаткової винагороди за лютий 2023, березень 2023, квітень 2023, травень 2023, червень 2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Позивачем не надано доказів оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2023 № 3378, а також вказаний наказ не є предметом судового оскарження в межах даної справи.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у відповідача були підстави для позбавлення позивача щомісячної додаткової грошової винагороди та премії за лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року за порушення позивачем дисципліни, зокрема самовільне залишення частини під час виконання обов`язків військової служби.

Інших обставин щодо невиплати позивачу грошового забезпечення судом не встановлено, а позивачем не наведено.

З таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цього позову.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 р.- без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 р.- залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

Є.І. Мєзєнцев