Справа № 520/23377/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Справа № 520/23377/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо невірного визначення розміру пенсії ОСОБА_1 в порядку п. "а" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 8378,45 грн; - зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії за втратою годувальника позивача з квітня 2024 року з урахуванням права на пенсію за втратою годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення ОСОБА_2 , відповідно до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення пенсії № 1859/ФС від 24.07.2024 , виданої військовою частиною НОМЕР_1 , з урахуванням виплачених сум; - вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що відповідач не здійснив перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 24.07.2024 № 1859/ФС для перерахунку пенсії. Вважає дії відповідача протиправними, а тому з метою поновлення порушеного права позивача просить зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії. У відповідності до ст. 139 КАС України здійснити розподіл судових витрат.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. Натомість подано до суду пояснення щодо позову. Наводить аргумент про те, що у позивача відсутні підстави для перерахунку пенсії, адже КМУ не приймав будь-яких рішень про перерахунок пенсії. Відтак підстав для задоволення позову немає.

Ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, позивачу з 09.04.2023 призначено пенсію в разі втрати годувальника на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України видано довідку від 24.07.2024 № 1859/ФС про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії, а саме вказано розміри надбавки за особливості проходження служби та премію за січень-лютий 2023 року, для обчислення пенсії відповідно до ст. 42 Закону 2262-ХІІ. Довідка видана лейтенанту ОСОБА_2 .

Позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника після смерті ОСОБА_2 .

Відповіднодо перерахунку пенсії позивача від 06.05.22024, перерахунок проведено з 01.05.2024, підстава перерахунку: встановлена пенсії за особливі заслуги перед Україною. З 01 травня 2024 року розмір пенсії становить 8378,45 грн.

15 травня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки.

Відповідач листом від 11 червня 2024 року на заяву позивача від 15.05.2024 повідомив останнього про те, що пенсію призначено у розмірі двох визначених законом прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність з урахування доплати адресної допомоги згідно з постанови КМУ № 674 у розмірі 70 % грошового забезпечення. Станом на 10.06.2024 документи щодо уточнені документи не надходили. Відтак відсутні підстави для перерахунку призначеної пенсії.

14.08.2024 позивача також звертався до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії, вимоги якої є аналогічними позовним вимогам у цій справі.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними щодо не проведення перерахунку пенсії на підставі довідки, а тому звернувся до суду із даним позовом за захистом свого порушеного права.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

У силу частини третьої статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Статтею 45 Закону №2262-ХІІ визначено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже згідно зі ст. 51 Закону № 2262-XII це право реалізується з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у зразковій справі № 160/8324/19.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином у зв`язку з призначенням позивачу пенсії в разі втрати годувальника на підставі Закону №2262-ХІІ, її пенсія підлягає перерахунку відповідно до цього Закону.

30 серпня 2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (ДАЛІ Постанова № 704).

Згідно з п. 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 01 лютого 2018 року № 103, передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Отже, аналізуючи наведені норми права, суд зазначає, що надбавка за особливості проходження служби та премії входять до грошового забезпечення військовослужбовця.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ та положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м.Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

Однак, до моменту отримання належної довідки у відповідача не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відтак у відповідача у зв`язку з отриманням зазначеної довідки від позивача, виник обов`язок перерахувати пенсію позивача з 01.04.2024, однак відповідач не провів перерахунок у зв`язку із відсутністю, на його переконання, підстав, а отже, всупереч вимог Закону № 2262-ХІІ, вчинив протиправну бездіяльність.

Щодо доводів відповідача про те, що КМУ не приймав рішень щодо здійснення перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Порядок перерахунку пенсій врегульований розділом VIII «Порядок перерахунку пенсій» Закону № 2262-XII, зокрема частиною четвертої статті 63 цього Закону, зміст якої наведено вище.

Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.

При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону № 2262-XII, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами виходячи зі змісту процитованого Закону.

Законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення.

Натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (не складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

В абзаці третьому статті 11 Закону № 2262-XII зазначено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у Рішенні від 13.05.2015 за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону №2262-XII наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Вказане зумовлює висновок суду про те, що обмеження виплати пенсії нарахованої в порядку передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Системний аналіз частини третьої статті 7 КАС України свідчить про те, що загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, оскаржувані п.п.1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатка 2 Порядку № 45 є такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 справі №520/2098/19 та Верховним Судом у постанові від 07.09.2022 у справі №520/2728/19.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Враховуючи норми статті 7 КАС України, а також те, що постановою Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 встановлено, що п.п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

З огляду на викладене, право позивача на обрахунок пенсії з урахування довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії є беззаперечним.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів, які б підтверджували здійснення перерахунку пенсії на підставі вищевказаної довідки із сторони відповідача, останнім суду не подано.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про допущену протиправну бездіяльність щодо не перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки від 24.07.2024 № 1859/ФС про розмір грошового забезпечення із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з метою ефективного захисту прав позивача зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплачувати пенсію позивачу з 01.04.2024 з урахуванням довідки від 24.07.2024 № 1859/ФС про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначенні пенсії, а позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Щодо частини позовної вимоги про виплату щомісячної доплати до пенсії, то така не відповідає меті захисту порушено права позивача, адже містить ознаки одноразового характеру, а відтак суд вважає за необхідне ухвалити рішення про виплачувати позивачу призначену цим судовим рішення щомісячної доплати до пенсії.

З огляду на викладене суд прийшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Щодо стягнення судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Суд установив, між позивачем та ТОВ «Центр правової допомоги «Допомога юриста» укладено договір про надання правничої допомоги від 09.05.2024 (далі договір).

Згідно з ч. 3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідач у відзиві на позов наводить аргументи про те, що понесені позивачем витрат на професійну правничу допомогу не підтверджено жодними доказами, а тому у їх розподілі слід відмовити. Будь-яких інших обґрунтувань або заяв про зменшення заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу відповідач не подавав.

Суд установив, визначення розміру оплати праці (гонорару) проводиться у фіксованому розмірі, що становить 15000,00 грн та виплачується у строк до 09.05.2024 (п. 3.1 договору).

У договорі наведено перелік юридичних послуг: підготовка та подання заяви до ГУ ПФУ у Харківській області, підготовка проекту позовної заяви.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 (справа № №420/6027/19) положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги.

Згідно з п. 4.1 договору сторони домовились, що на надання правничої допомоги, клієнт (позивач у справі) сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі у сумі 14200,00 грн.

Відповідно до акту прийому передачі наданої правової допомоги від 19.07.2024 клієнт прийняв від адвоката станом на 19.07.2024 наступну правову допомогу: надання консультацій, обговорення проблемних питань захисту законних прав та інтересів; визначення законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин; вивчення та аналіз наданих клієнтом документів; підготовка проекту заяви до відповідача про перерахунок пенсії на підставі довідки від 03.04.2024; вивчення та аналіз листа відповідача від 17.05.2024; підготовка та складання позовної заяв, акту прийому передачі наданої правової допомоги, копіювання додатків до позовної заяви, спрямування позовної заяви до суду з додатками до суду.

Відтак суд приймає до уваги зафіксовані у акті прийому-передачі від 05.08.2024 надані адвокатом правничі послуги та визначено загальну вартість таких послуг, тому він є належним доказом, що описує надані послуги з правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 (справа №640/15803/19), від 01.09.2020 (справа №640/6209/19).

Згідно з правової позиції викладеної у постанові Великої Палата Верховного Суду 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

Дослідивши вищевказані документи, суд дійшов висновку про те, що такий розмір витрат у даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

З огляду на викладене вище, фактичний об`єм виконаної правової допомоги, а саме підготовка проекту позовної заяви, складність справи, яка відносить до справ незначної складності, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн, який обумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку необхідно було витратити під час підготовки позовної заяви у цій справі, а також складністю питань, які були предметом розгляду у справі.

Відтак з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2024 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 24 липня 2024 року № 1859/ФС про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника з 01.04.2024 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 24 липня 2024 року № 1859/ФС про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, 5, .

Повне судове рішення складено суддею 31.10.2024.

Суддя М. І. Садова