Справа № 160/23678/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/23678/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року (суддя Люзицька І.О.)

у справі №160/23678/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 18 червня 2020 року №К-884/1 за періоди роботи з 1985 року по 1991 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з врахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 25.09.1985 по 08.09.1992 в пільговому обчисленні, а саме: один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату від 18 червня 2020 року №К-884/1 за періоди роботи з 25.09.1985 по 18.06.1991, починаючи з 22.05.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, відповідно до Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2023. 13.06.2023 позивачка звернулася з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату до 2000 року. Рішенням від 19.06.2023 відповідач відмовив у перерахунку пенсії і таку відмову позивачка вважає протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що у поданій позивачкою на підтвердження заробітку у період роботи з 1985 по 1991 роки довідці від 18.06.2020 №К-884/1 Муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Нерюнгринского району» вказано заробітну плату позивачки за період роботи з 25.09.1985 по 18.06.1991, але із зазначеної інформації неможливо встановити, яку саме суму заробітної плати потрібно врахувати при перерахунку пенсії.

Суд звернув увагу на те, що спірними і непідтвердженими є відомості щодо розміру заробітної плати позивачки у періоди роботи на вказаному підприємстві, а не сам факт роботи, з огляду на що у наданих позивачу повідомленнях відповідач не зазначав про неврахування цього стажу. Суду не надані докази неврахування відповідачем стажу роботи позивача з 25.09.1985 по 08.09.1992 (ОРКП «Нерюнгриуголь»).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Позивачка зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильно висновку, що відповідач правомірно не взяв до уваги довідку про заробітну плату з посиланням на недотримання умови підтвердження довідки первинними документами. Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивачки. Позивачка вказує, що архівні довідки про заробітну плату не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання належної пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з російською федерацією та неможливістю отримати підтвердження первинними документами або надходженням акту перевірки. Також позивачка наполягає на тому, що всі архівні документи, надані нею, містять вказівку на те, що вона працювала в районі Крайньої Півночі та цей стаж зараховується один рік, як один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом із заявою про призначення пенсії 22.05.2023 позивачкою до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві були подані, в тому числі, трудова книжка, архівна довідка про заробітну плату №К-884/1, архівна довідка К-884/2.

13.06.2023 позивачка звернулась з заявою щодо перерахунку пенсії на підставі архівної довідки про розмір заробітної плати №К-884/1 від 18.06.2020 за період роботи з 25.09.1985 по 18.06.1991 в пільговому обчисленні, до якої знову надано архівну довідку про заробітну плату від 18.06.2020 №К-884/1 та архівну довідку від 18.06.2020 №К -884/2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.06.2023 №67 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки в довідці від 18.06.2020 №К-884/1 за період роботи з 1985 по 1991 роки (ОРКП «Нерюнгриуголь»), в деяких місцях відображені подвоєні суми заробітної плати, у зв`язку із чим неможливо визначити, яка саме сума повинна враховуватися при перерахунку пенсії.

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Стосовно порушеного позивачкою питання зарахування стажу її роботи в районах Крайньої Півночі за період в з 25.09.1985 по 08.09.1992 в пільговому обчисленні, а саме: один рік роботи за один рік шість місяців.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивачка працювала:

з 25.09.1985 (наказ №355к від 24.09.1985) по 18.06.1991 (наказ №2340 від 18.06.1991) в ОРКП «Нерюнгриуголь», район Крайньої Півночі;

з 19.06.1991 (наказ №24 к від 19.06.1991) по 08.09.1992 (наказ №2037 від 08.09.1992) - в малому підприємстві «Арабелла», район Крайньої Півночі.

Виданою Муніципальною бюджетною установою «Муніципальний архів Нерюнгрінського району» архівною довідкою від 18.06.2020 №К-884/1 засвідчено, що в документах архівного фонду Оптово-розничного коммерческого предприятия «Нерюнгриуголь» в наказах по особовому складу, відомостях нарахування заробітної плати, особових рахунках та особової карти (Форма Т-2) значиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді продавця з 25 вересня 1985 року (наказ №355-к від 24.09.1985) по 18 червня 1991 (наказ №2340 від 18.06.1991).

Також зазначена заробітна плата ОСОБА_1 з вересня 1985 року по червень 1991 (в рублях).

Позивачці при нарахуванні заробітної плати застосовувався районний коефіцієнт 70% та виплачувались надбавки за роботу в районах Крайньої Півночі: 10% - 25.03.1986; 20% - 25.09.1986; 30% - 25.03.1987; 40% - 25.09.1987; 50% - 25.03.1988; 60% - 25.09.1988; 70% - 25.09.1989.

З позивачкою укладалися строкові трудові договори терміном на 3 роки: з 31 жовтня 1985 року по 31 жовтня 1988 року, з 10 січня 1989 по 09 січня 1992.

Дана організація дислокувалася на території м. Нерюнгрі і прилеглих селищ Якутській АРСР, які відносяться до районів Крайньої Півночі з наданням відповідних пільг відповідно до чинного законодавства. З 1975 року в м. Нерюнгрі і прилеглих селищах Республіки Саха (Якутія) до заробітної плати нараховувався районний коефіцієнт 70%.

Відповідно до архівної довідки від 18.06.2020 №К-884/2, виданої Муніципальною бюджетною установою «Муніципальний архів Нерюнгрінського району», документів малого підприємства «Арабелла» не виявлено. Дана організація дислокувалася на території м. Нерюнгрі і прилеглих селищ Якутській АРСР, які відносяться до районів Крайньої Півночі з наданням відповідних пільг відповідно до чинного законодавства (копія довідки надається).

Місцевість, де позивачка працювала, віднесена постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 №1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 вересня 1967 «Про розширення пільг осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховим стажем є період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Нормами ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, тобто до січня 2004 року, зараховуються до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто - Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з приписами ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 до стажу роботи зараховується робота, виконана на підставі трудового договору на підприємствах установах організаціях, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах і кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що «робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах».

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 р. - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п`яти до трьох років».

Інструкцією про порядок надання пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, яка затверджена Постановою Президії ВЦСПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, передбачено, що пільги, встановлені вищезазначеними нормативно-правовими актами надаються всім робочим та службовцям (у тому числі місцевим жителям та іншим особам, прийнятим на роботу на місці) підприємств, які знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до пп.2 п.2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 вказаного Порядку встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, для пільгового розрахунку стажу на роботі в районах Крайньої Півночі необхідно наявність строкового трудового договору. Для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані один з документів: трудова книжка, письмовий трудовий договір, довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вищевказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 27 жовтня 2015 року у справі №338/1079/14-а, від 02 грудня 2015 року у справі №338/357/15-а та Верховного Суд від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справа №554/1723/17, від 18 грудня 2018 року у справі №263/13671/16-а та від 30 липня 2019 року у справі №287/15/17-а, від 12.11.2020 у справі №591/933/17.

В спірному випадку факт роботи позивачки в районах Крайньої Півночі на умовах укладених трудових договорів з 25.09.1985 по 08.09.1992 підтверджується записами в трудовій книжці, які містять необхідні дані, а також відповідною архівною довідкою від 18.06.2020 №К-884/1, отже за наведеного вище правового регулювання період роботи позивачки з 25.09.1985 до 01.01.1991 пенсійний орган мав зараховувати у пільговому обчисленні як один рік роботи за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком.

Стосовно періоду роботи після 01.01.1991 суд враховує, що пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991 ані нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», ані Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не встановлено, внаслідок чого відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивачки з 01.01.1991 по 08.09.1992 у районах Крайньої Півночі.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права міститься у постановах Верховного Суду у постановах від 08.07.2021 у справі №459/2778/16-а, від 30.05.2019 у справі №348/2974/14-а.

Разом з тим, з огляду на те, що у період з 01.01.1991 по 08.09.1992 позивачка працювала на території російської федерації, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, у тому числі Україна та російська федерація.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5).

Відповідно до статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набуття чинності вказаної угоди.

Відповідно до ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Отже, за умовами цієї Угоди Україна визнає трудовий стаж, набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, а також на території колишнього СРСР до набуття чинності вказаної Угоди, та приймає необхідні для пенсійного забезпечення документи без легалізації.

Припинення участі рф в Угоді, так само, як і прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» не позбавляє громадян України права на врахування періодів трудової діяльності, що мала місце в період її дії, до страхового стажу для призначення пенсії.

Таким чином, період роботи позивачки з 01.01.1991 по 08.09.1992 підлягає зарахуванню до страхового стажу, при цьому, пільгове обчислення стажу роботи з розрахунку 1 рік фактичної роботи за 1 рік і шість місяців до цього періоду не застосовується.

Стосовно позовних вимог про врахування довідки про заробітну плату від 18 червня 2020 року №К-884/1 за періоди роботи з 25.09.1985 по 18.06.1991 при здійсненні перерахунку пенсії суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 встановлений порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону №1058-IV.

За правилами ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.3 ст.44 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 в редакції на час звернення позивачки із заявою про призначення пенсії передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до п.4.7 цього Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пп. 3 п.2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Виходячи з наведених норм, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Як встановлено судом вище, надана позивачкою до пенсійного органу разом із заявою про перерахунок пенсії від 13.06.2023 довідка від 18.06.2020 №К-884/1, видана Муніципальною бюджетною установою «Муніципальний архів Нерюнгринского району», вже надавалась позивачкою при призначенні пенсії за віком 22.05.2023.

При цьому на час прийняття рішення про призначення позивачці пенсії за віком такі обставини як неповнота, недостовірність інформації у вказаній довідці, пенсійним органом встановлені не були.

Відомості, що містяться у цій довідці, засвідчують факт нарахування заробітної плати позивачці за вказаний позивачкою період.

В спірному випадку неврахування відповідачем вказаної довідки про заробітну плату обумовлене тим, що у цій довідці за деякі місяці відображена не одна сума заробітної плати, тому неможливо визначити, яка саме сума повинна враховуватись при перерахунку пенсії.

З цього приводу суд апеляційної інстанції, не заперечуючи право відповідача перевіряти обґрунтованість та достовірність довідок про заробітну плату за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, вважає за необхідне зазначити, що відмовляючи позивачці у врахуванні спірної довідки, відповідач не навів жодного обґрунтування як то розбіжність даних, невідповідність записам у трудовій книжці, наявність інших доказів, які б спростовували зміст довідки, тощо.

Суд апеляційної інстанції за фактичних, встановлених у справі обставин, вважає, що довідка Муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Нерюнгринского району» від 18.06.2020 №К-884/1, видана про суми заробітної плати позивачки за період з 25.09.1985 по 18.06.1991, повинна бути врахована, оскільки наведені відповідачем обставини не є законодавчо встановленою підставою для позбавлення особи права на призначення пенсії за віком у належному розмірі.

Підстави вважати означену довідку та відомості, що в ній містяться, недостовірними, відповідачем не наведені, із матеріалів справи не вбачаються.

Також суд апеляційної інстанції враховує висновок, що міститься у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17 про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи неповно дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 у справі №160/23678/23 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки Муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Нерюнгринского району» від 18 червня 2020 року №К-884/1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі з 25.09.1985 до 01.01.1991 в пільговому обчисленні, а саме: один рік роботи за один рік шість місяців та з врахуванням довідки Муніципальної бюджетної установи «Муніципальний архів Нерюнгринского району» від 18 червня 2020 року №К-884/1, починаючи з 22.05.2023.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко