Справа № 260/7884/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

31 жовтня 2024 рокум. Ужгород№ 260/7884/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо недоплати коштів разової грошової допомоги до 24 серпня 2023 року; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 24 серпня 2023 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум грошової допомоги.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 260/7884/23 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено:

1) Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, у меншому розмірі, ніж це передбачено частиною 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми такої допомоги.

14 жовтня 2024 року до суду надійшла заява головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення від 10 червня 2024 року, а саме в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми такої допомоги, змінивши на: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 , нарахованої, але не виплаченої щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 13844,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що державним виконавцем здійснені всі виконавчі дії, згідно ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» проте, рішення суду в частині виплати стягувачу нарахованої йому суми боржником не виконано.

31 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд заяви без участі представника відділу.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Згідно ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.2 ст.378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

При цьому, підставою для встановлення способу виконання рішення суду є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 викладено такий висновок щодо застосування норм права: З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України колегія суддів Верховного Суду робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже встановлено судом, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи, відповідно до частини 5 статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплаченої суми такої допомоги

Відтак, резолютивна частина постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 у справі №260/7884/23 має зобов`язальний характер та при розгляді цієї справи судом не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги, яка власне і виникла вже за наслідками здійсненого відповідачем перерахунку такої грошової допомоги на підставі судового рішення від 10.06.2024 року у цій справі.

Разом з тим, суд зазначає, що рішення про зобов`язання вчинити певні дії та рішення про стягнення коштів є різними по суті рішеннями. Рішення про зобов`язання вчинити певні дії є рішенням немайнового характеру, а рішення про стягнення - рішенням майнового характеру. Порядок виконання цих рішень також є відмінним.

Зміна способу виконання судового рішення на запропонований заявником є недопустимою, адже при такій зміні відбудеться зміна змісту судового рішення, оскільки, задовольняючи позов у визначений спосіб, суд вважав, що обраний позивачем спосіб відновлення порушених прав є ефективним (зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії). При цьому суд не вирішував питання щодо конкретного розміру недоплачених сум пенсії.

Більше того, єдиною правовою підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом із тим наведені заявником доводи не свідчать про існування таких обставин, які б ускладнювали виконання судового рішення чи робили б його неможливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення.

Керуючись ст. ст.243,248,378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька