Справа № 280/7990/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Справа № 280/7990/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 19, м. Запоріжжя, 69000; )

до Рівненської митниці (вул. Соборна, буд.104, м. Рівне, 33028; )

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (далі позивач, ТОВ «Мототехімпорт») до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA204000/2024/000022/2 від 12.03.2024;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по даній справі;

- призначити справу за цим позовом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України).

Ухвалою суду від 28.08.2024 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.09.2024 відкрито провадження у справі №280/7990/24, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи №280/7990/24 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№39507 від 26.08.2024). Зокрема зазначено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте відповідачем неправомірно. Вказано, що відповідачем не було обґрунтовано на підставі належних та допустимих доказів наявність розбіжностей або невідповідностей у поданих позивачем на підтвердження митної вартості товарів документах, передбачених Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 (далі Митний кодекс України), а відтак наявність у відповідача сумнівів стосовно цінової інформації ідентичних/подібних товарів не свідчить про не підтвердження заявленої позивачем митної вартості заявленого товару. Натомість надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару, а посадові особи відповідача не обґрунтували того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумніви у достовірності наданої інформації. З огляду на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Заперечення проти позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву (вх.№42383 від 13.09.2024). Мотивуючи правомірність прийнятого рішення, відповідачем зазначено, що під час подання митної декларації для підтвердження митної вартості товарів декларантом не було надано належних та у повному обсязі документів на виконання вимог Митного кодексу України. Водночас вказано, що в наданих документах виявлено розбіжності, крім того надані документи не містили усіх відомостей для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів. Зазначені обставини, на думку відповідача, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Зазначено, що декларантом після надання додаткових документів наявні розбіжності не скасовані, що у свою чергу стало підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів. З наведених підстав відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивачем через підсистему «Електронний суд» подано відповідь на відзив (вх.№ 43224 від 19.09.2024), в якій додатково наголошено, що позиція митниці є хибною, оскільки надані ним документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору). Також вказано, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом. Водночас, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, є необґрунтованими і протирічать наданим до позову доказам. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» () зареєстровано юридичною особою 07.11.2022. Видами діяльності позивача є 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 Рекламні агентства.

27.12.2022 між позивачем (Покупець) та компанією «YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINARY CO. LTD.» (Китай) (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт № KL/4 (далі Контракт № KL/4) на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною даного контракту (а.с. 24 зворотній бік - 26).

За умовами пункту 2.1 Контракту № KL/4 поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.

Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені і ній, шляхом підписання додаткової угоди (пункт 3.1 Контракту № KL/4).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Контракту № KL/4 ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування.

07.10.2023 сторонами контракту підписано Специфікацію №2023-11, якою погоджено поставку мотоблоків Kentavr в асортименті та грунтофрез у загальній кількості 3104 шт на загальну суму 599415,00 доларів США. Строк поставки січень-лютий 2024; виробник товару YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINARY CO., LTD, Китай; умови поставки - FOB Циндао, Китай, на умовах згідно з правилами Incoterms 2010; оплата - 100% передплата.

В подальшому, відповідно до умов Контракту № KL/4, Специфікації № 2023-11 від 07.10.2023, рахунку-фактури від KL2023-11A від 10.11.2023 було здійснено поставку товарів (мотоблоки, грунтофрези), загальною вартістю 399125,00 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару 11.03.2024 позивачем через електронну систему до Рівненської митниці було подано митну декларацію 24UA45U0 на товари, що зазначені в графі 31 Митної декларації (а.с.87-88):

1. Трактори, що керуються водієм, який іде поряд, нові, одновісні, без фрези мотоблоку:

- Мотоблок Kentavr МБ1080Д-8 без додаткового захисту ременів, не регульоване кермо - 190шт. (Потужність, кВт/к.с.: 5,93/ 8,0; Тип палива: Дизель; Система запуску двигуна: ручний стартер; Колеса: 6,00-1 2,00).

- Мотоблок Kentavr МБ1080ДЕ-8 без додаткового захисту ременів, не регульоване кермо - 264шт. (Потужність, кВт/к.с.: 5,93/8,0; Тип палива: Дизель; Система запуску двигуна: ручний/електростартер; Колеса: 6,00-12,00).

- Мотоблок Kentavr МБ1010Д-8 без додаткового захисту ременів, не регульоване кермо - 174шт. (Потужність, кВт/к.с.: 7,41/10,0; Тип палива: Дизель; Система запуску двигуна: ручний стартер; Колеса: 6,00-12,00).

- Мотоблок Kentavr МБ1010ДЕ-8 без додаткового захисту ременів, не регульоване кермо 162 шт. (Потужність, кВт/к.с.: 7,41/10,0; Тип палива: Дизель; Система запуск у двигуна: ручний/електростартер; Колеса: 6,00-12,00).

- Мотоблок Kentavr МБ1012ДЕ-8 без додаткового захисту ременів, не регульоване кермо - 237шт. (Потужність, кВт/к.с.: 8,89/12,0; Тип палива: Дизель; Система запуск у двигуна: ручний/електростартер; Колеса: 6,00-12,00).

Номери двигунів - немає даних. В розібраному стані для зручності транспортування, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD.

2. Машини сільськогосподарські для оброблення ґрунту, навісні грунтофрези до мотоблоків. Застосовуються для інтенсивного розкришення (розпушення) ґрунту, знищення бур`янів, подрібнення рослинних залишків, перемішування шарів ґрунту і вирівнювання поверхні поля: - Грунтофреза 110 - 1027шт. Виробник: YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINE RY CO., LTD.

Митна вартість зазначеного товару ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» була визначена відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений статтею 58 Митного кодексу України в сумі 426634,30 доларів США, із яких 399125,00 доларів США (вартість товару) + 27509,30 доларів США (вартість транспортних витрат).

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в графі 44 митної декларації, а саме: специфікація № 2023-11 від 07.10.2023; банківські платіжні інструкції: №431 від 08.11.2023, № 437 від 09.11.2023, № 439 від 10.11.2023, № 494 від 29.11.2023; заяву на купівлю іноземної валюти №561 від 29.11.2023; рахунок-фактуру № KL2023-11A від 10.11.2023; пакувальний лист до нього від 10.11.2023, сертифікат країни походження товару № 23C700000889/05492 21.12.2023; договір комісії №1503-1 від 15.03.2023; доручення до нього № 0109C від 01.09.2023; технічні характеристики товару.

На підтвердження транспортних витрат до кордону України підприємство надало митниці: договір ТЕО № KL-584/22 від 07.12.2022; заявку на перевезення № 68 від 20.11.2023; коносамент № HS123112306 від 27.11.2023; залізничну товаротранспортну накладну №05364 від 29.02.2024; рахунок на оплату № 31/24 від 25.01.2024; акт виконаних послуг з перевезення №31/24 від 25.01.2024; довідку про транспортні витрати від 28.02.2024.

11.03.2024 посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів на адресу декларанта направлено електронні повідомлення, в яких, окрім іншого, зазначено про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) копію митної декларації країни відправлення, яку можливо розповсюдити до імпортованої партії товарів; 3) банківські платіжні документи, що стосуються оплати за додаткові послуги згідно рахунка від 25.01.2024 №31/24; 4) зазначені в графі 24 накладної УМВС від 29.02.2024 №05364 - MRN; 5)транспортні документи та документи, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України; 6)зазначені в платіжній інструкції в іноземній валюті від 29.11.2023 №494 специфікації від 22.09.2023 №2023-10, від 07.10.2023 №2023-11, від 25.10.2023 №2023-12, від 01.11.2023 №2023-13; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) банківські платіжні документи, що підтверджують оплату заявленого до митного оформлення товару; 9) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (а.с.20).

На виконання вищевказаного повідомлення ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» листом №33 від 11.03.2024 надало відповідачу наявні додаткові документи, а саме: прайс-лист виробника від 27.09.2023; комерційну пропозицiю виробника від 27.09.2023; платiжну інструкцію № 545 вiд 27.02.2024 щодо оплати вартості транспортних витрат; виписку з банківського рахунку товариства за листопад 2023 року; польські митні транзитні декларації (12шт.). Крім того, позивачем повідомлено митницю, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надані, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть та висловлено прохання здійснити митне оформлення за наявними документами (а.с.17 зворотній бік 19).

12.03.2024 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA204000/2024/000022/2 (а.с.12-13) в обґрунтування якого, зокрема вказано, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи містять неточності:

- в додатково наданих MRN №24PL322080NS6FIV14, №24PL322080NS6FIYI9, 24PL322080NS6FIYB1,24PL322080NS6FIQJ5,24PL322080NS6FIVV4,24PL322080NS6FIY38,24PL322080NS6FINF5,24PL322080NS6GK7N1,24PL322080NS6FIUF9,24PL322080NS6FIQ79, 24PL322080NS6FIQ79, 24PL322080NS6FIV06 зазначений коносамент №232216678 який до митного оформлення не наданий;

- відповідно до коносаменту від 27.11.2023 №HS123112306 портом прибуття є Gdansk, Poland. Згідно наданої залізничної накладної від 29.02.2024 №05364 транспортування товарів залізничними шляхами здійснено за маршрутом Славков-Хрубешов-Ізов-Клевань. При цьому до MД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України;

- додатково надана платіжна інструкція від 27.02.2024 №545 містить посилання на рахунок від 25.01.2024 №31.1/24 який до митного оформлення не наданий;

- відповідно до специфікації (додатку) від 07.10.2023 №2023-11 оплата товару - 100% передоплата. Разом з цим платіжна інструкція в іноземній валюті від 29.11.2023 №494 на суму 360332,81 доларів США містить посилання на специфікації від 22.09.2023 №2023-10, від 25.10.2023 №2023-12, від 01.11.2023 №2023-13 які до митного оформлення не надані;

- заява про купівлю іноземної валюти від 29.11.2023 №561 не містить підписів керівника та головного бухгалтера клієнта.

Водночас зазначено, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів 1 та 2, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом: товар №1 - МД від 12.11.2023 №23UA38U6 - 2,52 USD/кг; товар №2 - МД від 04.09.2023 №23UA67U0 - 2,22 USD/кг. Митну вартість товару №1 визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 12.11.2023 №23UA38U6 - 2,52 USD/кг. Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 615719,16USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 23 484 144,48грн (2,52 USD /кг* 244333кг* 38,141грн/1USD). Митну вартість товару №2 визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 04.09.2023 №23UA67U0 - 2,22 USD/кг. Числове значення митної вартості товару №2 у валюті рахунку становить 118 556,88USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 4 521 877,96грн (2,22 USD /кг* 53404кг* 38,141грн/1USD).

На підставі даного Рішення відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2024/000032 від 04.02.2022 (а.с.13 зворотній бік-14).

Позивач не погодився з прийнятим відповідачем рішенням, але з метою випуску товару у вільний обіг оформив нову електронну митну декларацію по формі МД-2 24UA26U7 від 15.03.2024. Загальна різниця митних платежів (ввізного мита та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 3570434,73грн (а.с.15-16).

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2024/000022/2 від 12.03.2024 протиправним, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами 1 і 2 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтями 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №1.380.2019.005307.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Надаючи оцінку доводам митниці, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд встановив, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту подано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Так, щодо посилань відповідача на те, що в додатково наданих MRN №24PL322080NS6FIV14,№24PL322080NS6FIYI9,24PL322080NS6FIYB1,24PL322080NS6FIQJ5,24PL322080NS6FIVV4,24PL322080NS6FIY38,24PL322080NS6FINF5,24PL322080NS6GK7N1,24PL322080NS6FIUF9,24PL322080NS6FIQ79,24PL322080NS6FIQ79,24PL322080NS6FIV06 зазначений коносамент №232216678 який до митного оформлення не наданий, суд зазначає наступне.

Приписами статті 53 Митного кодексу України передбачено документи, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товарів, зокрема у частині 2 цієї статті зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, суд звертає увагу, що відомості, що містять у MRN (Польська транзитна декларація) ніяким чином не впливають на визначення митної вартості товарів.

Окрім того, MRN не містять відомостей про числові значення митної вартості товарів.

Разом з цим, суд зауважує, що декларант не має відношення до заповнення відомостей, що зазначені в Польських транзитних деклараціях.

Стосовно посилань відповідача на те, що відповідно до коносаменту від 27.11.2023 №HS123112306 портом прибуття є Gdansk, Poland. Згідно наданої залізничної накладної від 29.02.2024 №05364 транспортування товарів залізничними шляхами здійснено за маршрутом Славков-Хрубешов-Ізов-Клевань. При цьому до митної декларації не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України, суд звертає увагу на таке.

Так, на підтвердження вapтocтi послуг з перевезення вантажу митницi наданi документи, зокрема: Договiр транспортно-експедиторського обслуговування №KL-584/22, заявку на транспортно експедиторське обслуговування №68 від 20.11.2023, коносамент №HS123112306 вiд 27.11.2023, залiзничну накладну №05364, відомість на контейнери, рахунок на оплату вартості ТЕО №31/24 вiд 25.01.2024, акт виконаних робіт №31/24 вiд 25.01.2024, довiдку про транспортнi витрати за договором вiд 28.02.2024. Також надано платiжне доручення №545 вiд 27.02.2023 на оплату транспортних послуг за договором KL-584/22, в тому числi за рахунком № 31/24.

Надані транспортні документи та документи, що підтверджують вартість витрат містять всю необхідну інформацію щодо числових показників понесених товариством витрат по всьому маршруту транспортування вантажу, а саме:

- вартість морського перевезення за маршрутом - п. QINGDAO, КИТАЙ п. Гданськ, Польща - 15 960,00 доларів США;

- вартість ТЕО за межами кордону України від Гданську до м/п Ізов 12 000,00 доларів США;

- вартість залізничної доставки за маршрутом м/п Ізов, Україна м. Клевань, Україна 17 115,36 доларів США;

- вартість автомобільна доставки за маршрутом м. Клевань м. Тернопіль 7 364,64 доларів США.

Страхування вантажу не проводилось. Перевалка включена у вартість.

Всього транспортні витрати по всьому маршруту склали 45075 доларів США, що відповідає інформації, що міститься в наданих документах.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 по справі №804/16553/14 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, зауваження митного органу щодо ненадання документів, що підтверджують транспортні витрати по всьому маршруту, є необґрунтованими та безпідставними.

Разом з цим, судом встановлено, що оформлення залізничної накладної в міжнародному вантажному терміналі «Славков» обумовлене формуванням на цьому терміналі контейнерного потягу з консолідованими вантажами, які будуть доставлятись на територію України.

Суд звертає увагу, що положеннями договору транспортного експедирування від 07.12.2022 № KL-584/22, зокрема, визначено, що за цим Договором ТОВ «Керріленд Логістикс ЛТД» (Експедитор) зобов`язується за плату та за рахунок ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» (Клієнта) організувати виконання визначених розділом 2 цього Договору послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу (у подальшому "Послуги") (п.1.1).

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 Договору Експедитор надає Клієнту наступні види послуг: - Організація перевезення вантажу Клієнта морським, річковим, залізничним, автомобільним транспортом, контейнерних перевезень за маршрутом, узгодженим з Клієнтом згідно з попередньо погодженою з ним заявкою, яка є невід`ємною частиною цього Договору; - Забезпечення відправки вантажу морським транспортом та оформлення коносаменту. Забезпечення отримання в порту вантажу, який прибув на адресу Клієнта морським транспортом, та оформлення всіх необхідних документів; - Укладання від свого імені цивільно-правових договорів, угод, зокрема договорів перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо. Згідно письмової заявки Клієнта Експедитор надає додаткові послуги: вивантаження вантажу та здавання вантажоодержувачу; перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження; роботи по переупаковці, перемаркуванню, ремонту тари, зважуванню вантажів; визначення якості товару; відбір зразків товару; сплата мита, зборів та витрат, покладених на Клієнта, виконання митних формальностей; одержання необхідних для експорту чи імпорту документів. Виплата винагороди Експедитора та відшкодування витрат, пов`язаних із наданням додаткових послуг, сплачуються згідно його рахунків.

Відповідно до статті 128 Кодексу торговельного мореплавства України умови морського перевезення вантажів визначаються договором. Умови та порядок організації мультимодального перевезення за участю морського транспорту визначаються Законом України «Про мультимодальні перевезення».

Відповідно до статті 133 цього ж Кодексу за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення» за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.

Відповідно до статті 12 цього ж Закону розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Наведене свідчить, що спеціальними правовими нормами та умовами Договору передбачена можливість для оператора мультимодального перевезення, яким в цьому випадку виступає ТОВ «Керріленд Логістикс ЛТД» залучення інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення.

Відтак, залізнична накладна №05364 та відомість на контейнери є транспортними документами, за якими здійснюється мультимодальне перевезення.

Разом із тим, в матеріалах справи міститься банківська платіжна інструкція №545 від 27.02.2024 на суму 1 691 461,90грн, яка у свою чергу підтверджує повну оплату позивачем послуг перевезення (а.с.49).

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на зазначення у вказаній платіжній інструкції рахунку №31.1/24 від 25.01.2024, оскільки сума оплати відповідно до платіжної інструкції №545 від 27.02.2024 покриває суму рахунку на транспортні витрати на транспортування задекларованого товару та повною мірою підтверджує факт здійснення оплати товариством транспортних витрат.

Щодо посилань відповідача на те, що відповідно до специфікації (додатку) від 07.10.2023 №2023-11 оплата товару - 100% передоплата, однак платіжна інструкція в іноземній валюті від 29.11.2023 №494 на суму 360332,81 доларів США містить посилання на специфікації від 22.09.2023 №2023-10, від 25.10.2023 №2023-12, від 01.11.2023 №2023-13 які до митного оформлення не надані, суд зазначає наступне.

Так, митному органу разом з ЕМД №24UA45U0 від 12.03.2024 декларантом було надано специфікацію №2023-11 від 07.10.2023, умовами оплати яких є 100% передоплата та банківські платіжні інструкції з відмітками банку №431 від 08.11.2023 на суму 125 774,39 доларів США, № 437 від 09.11.2023 на суму 150 000,00 доларів США, № 439 від 10.11.2023 на суму 200 000,00 доларів США, № 494 від 29.11.2023 на загальну суму 360 322,81 доларів США та заявку на купівлю іноземної валюти №561 від 29.11.2023.

Суд звертає увагу, що з відомостей які містяться у заяві №561 від 29.11.2023, вбачається розмежування коштів сплачених за попередню оплату саме за специфікацією №2023-11 від 07.10.2023 у розмірі 123 640,61 доларів США.

Крім того, позивачем у ході консультацій з митним органом, листом №33 від 11.03.2024 надано виписку з банківського рахунку за листопад 2023 року, яка додатково, у сукупності з іншими документами, що підтверджують вартість товару, дозволяє митниці упевнитись в повній мірі в правильності числових показників вартості товару за контрактом, як складової заявленої митної вартості товарів.

Суд зауважує, що здійснення оплати однією платіжною інструкцією одночасно за двома чи більше рахунками не заборонене діючим валютним законодавством України.

Таким чином, вищезазначені документи підтверджують повну оплату за специфікацією №2023-11 від 07.10.2023 у сумі 599415,00 доларів США.

Щодо зауважень митного органу про відсутність на заяві про купівлю іноземної валюти від 29.11.2023 №561 підписів керівника та головного бухгалтера клієнта, слід зазначити наступне.

Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 затверджено Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах. В пункті 1 Положення зазначені митницею відомості щодо вимог до реквізитів платіжної інструкції відсутні, тому не зрозуміло на підставі якого нормативного акту митниця досліджувала подані їй платіжні інструкції на відповідність цьому нормативному акту.

Обмін інформацією та документами між позивачем та банківською установою здійснюється за допомогою комплексної програми дистанційного банківського обслуговування для корпоративних клієнтів «Клієнт-банк», яка вирішує задачі інформаційного і платіжно-розрахункового обслуговування юридичних осіб та забезпечує зв`язок з банком за допомогою захищених каналів зв`язку мережі Інтернет, з використанням електронного цифрового підпису.

Надані митниці копія заяви про купівлю іноземної валюти формувалась в електронному вигляді в програмі «Клієнт-банк» з електронним цифровим підписом відповідальної особи платника.

Усі банківські платіжні інструкції, які в рамках даної поставки підтверджують факти оплати вартості товарів та послуг з перевезення, в тому числі платіжні інструкції, містять відмітки банку про проведення валютної банківської операції з переказу грошових коштів, що засвідчено також підписом відповідальної особи банку, що свідчить як про відповідність заповнення реквізитів даних платіжних інструкцій в іноземній валюті вимогам розділу II Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, так і про прийняття та виконання їх банком.

Таким чином, позивачем виконані вимоги діючого митного законодавства щодо надання усіх наявних у нього банківських платіжних документів, які повною мірою ідентифікуються зі Специфікацією, рахунком-фактурою, задекларованими товарами та у сукупності з іншими наданими митниці документами первинного бухгалтерського обліку підтверджують заявлену товариством вартість товару за Контрактом та факт здійснення оплати за товар.

З огляду на викладене у сукупності суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків поданих до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Так, Верховний суд у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що «Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей…».

Суд зауважує, що в межах розгляду даної справи відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів у декларанта.

Проте, на підставі частини 3 статті 53 Митного кодексу України, пункту 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, відповідачем повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) Копію митної декларації країни відправлення, яку можливо розповсюдити до імпортованої партії товарів; 3) банківські платіжні документи, що стосуються оплати за додаткові послуги згідно рахунка від 25.01.2024 №31/24; 4) зазначені в графі 24 накладної УМВС від 29.02.2024 №05364 - MRN; 5)транспортні документи та документи, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України; 6)зазначені в платіжній інструкції в іноземній валюті від 29.11.2023 №494 специфікації від 22.09.2023 №2023-10, від 07.10.2023 №2023-11, від 25.10.2023 №2023-12, від 01.11.2023 №2023-13; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) банківські платіжні документи, що підтверджують оплату заявленого до митного оформлення товару; 9) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Також відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларанту було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Суд зауважує, що витребовуючи весь перелік додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, передбачений частини 3 статті 53 МК України, митний орган не обґрунтував яким чином кожен з витребуваних документів може усунути розбіжність або підтвердити заявлену мину вартість товару.

Водночас суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 53 Митного кодексу України, додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (статті 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Так, зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугували митні декларації вiд 12.11.2023 23UA38U6 - 2,52 USD/кг (товар №1) та вiд 04.09.202З №23UA67U0 - 2,22 USD/кг (товар №2). Проте, в оскарженому рішенні відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру та дати взятої за основу митної декларації.

Суд зазначає, що покликання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2024/000022/2 від 12.03.2024 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 30 280,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №37287474 від 06.08.2024 (а.с.11).

За таких обставин, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 30 280,00грн. підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 19, м. Запоріжжя, 69000; ) до Рівненської митниці (вул. Соборна, буд.104, м. Рівне, 33028; ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204000/2024/000022/2 від 12.03.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці (вул. Соборна, буд.104, м. Рівне, 33028; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (вул. Штабна, буд. 13, прим. 19, м. Запоріжжя, 69000; ) судовий збір у розмірі 30 280,00грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 30.10.2024.

Суддя І.В.Садовий