Справа № 159/5252/24
Суддя: Губар В. Є.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5252/24
Провадження № 2-а/159/101/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Губара В.Є.,

з участю:

секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

представника позивача Наконечного В.Г.,

представника відповідача Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом про скасування постанови інспектора роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ст. лейтенанта поліції Криловець В.М. від 09.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в сумі 20400 грн. В обгрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що максимальна міра адміністративного стягнення у виді штрафу за ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП має становити 425 грн., в той же час розмір стягнення в постанові зазначено 20400 грн. Крім того, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідальність мав би нести згідно зі ст. 15 КУпАП за відповідним дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Зазначає, що попереднє адміністративне правопорушення було ним скоєне 02.08.2023 року, тобто з моменту вчинення нового правопорушення пройшло вже більше одного року. З наведених підстав вважає постанову незаконною, а тому просить скасувати її.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

09.09.2024 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого 09.08.2024 об 12 год. 25 хв. по дорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 304 км, м. Сарни, вул. Варшавська, 5, позивач керуючи транспортним засобом перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год., а саме в населеному пункті м. Сарни Рівненської області позначеному дорожнім знаком 5.49 та 5.50 рухався зі швидкістю 73 км/год. та керував транспортним засобом будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2023 № 159/4326/23, чим порушив п. 12.4 ПДР України та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № 000550. З огляду на ст. 36 КУпАП, стягнення накладено з в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених позивачем. Санкція ч.4 ст. 126 КУпАП передбачає покарання в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, відповідно до ч. 2 ст 317 -1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортними засобами після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП набрала законної сили 29.08.2023. З викладених мотивів просила у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися в руках інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно встановленим, як це передбачено ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила позовні вимоги з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Заслухавши учасників, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до такого висновку.

09.08.2024 інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ст. лейтенантом поліції Криловець В.М. було складено постанову серії БАД № 060852 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122, ч. 4 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в сумі 20400 грн., тобто накладення адміністративного стягнення було здійснене в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до норм ч. 2 ст. 36 КУпАП, що підтверджується копією постанови.

Згідно вказаної постанови, підставою для її прийняття стало керування водієм ОСОБА_1 09.08.2024 о 12 год. 25 хв. на дорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 304 км, м. Сарни, вул. Варшавська, 5, автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з порушенням швидкісного режиму в населеному пункті, який рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2023.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року за № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Дослідивши надані представником відповідача фотознімки та відеозапис події, зокрема, щодо фіксації порушення з використанням приладу TruCam LTI 20/20 № 0550, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно рухався у вказаний в протоколі час та місці зі швидкістю 73 км/год, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п. 12.4 «а» Правил дорожнього руху.

Щодо порушення позивачем швидкісного режиму, визначеного п. 12. 4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, та доводів позивача про порушення інспектором поліції п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху автомобіля, тримаючи прилад TruCam в руках, та відсутність знаку, який інформує про змонтовану/розміщену фототехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції "монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку", не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі і т ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу Тrucam в процесі його використання.

З наведеного вбачається, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, яка працює не в автоматичному режимі з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд вважає помилковими твердження позивача про те, що в силу приписів ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відповідач не мав права використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними.

При цьому, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29469 від 15.11.2023, чинного до 15.11.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCaM LTI 20/20 № 000550, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі становить +/- 2 м/год.

Крім того, з листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології» від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAM LTI 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

Викладене підтверджує, що лазерний вимірювач TruCAM має можливість працювати у двох режимах: утриманням в руках під час вимірювання швидкості руху ТЗ або розміщенням на триногі, саме в цих режимах вказаний вимірювач проходив тестування, ліцензування та сертифікацію, був признаним таким, що відповідає стандартам та правильно вимірює швидкість руху ТЗ в обох режимах.

Судом встановлено, що інспектор поліції має право здійснювати вимірювання швидкості руху транспортних засобів лазерним вимірювачем швидкості руху TruCAM LTI 20/20, тримаючи його у руках, що відповідає положенням ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Суд враховує, що обмеження швидкості в населеному пункті становить 50 км/год і відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає при перевищенні обмеження швидкості більщ ніж на 20 км/год, що з врахуванням похибки TruCam свідчить про швидкість, яка має перевищувати 72 км/год.

Порушення позивачем Правил дорожнього руху зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості «TruCAM» в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки, не розповсюджуються на спірні відносини.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху та, зокрема, швидкісного режиму у населеному пункті.

Постановою від 17.08.2023 судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі № 159/4326/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддвано його адміністративномустягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Вказана постанова набрала законної сили 29.08.2023, як вбачається з її змісту, розгляд справи проведено суддею з участю ОСОБА_1 , що вказує на його обізнаність зі змістом постанови.

Згідно з ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортнимзасобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, інспектор поліції правомірно, керуючись ст.36 КУпАП, застосував щодо позивача стягнення за більш серйозне правопорушення, яким є ч.4 ст.126 КУпАП, яке наклав у виді та розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що надані відповідачем суду докази повністю підтверджують порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є правомірною, винесеною з дотриманням вимог, встановлених КУпАП, та скасуванню не підлягає.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про протиправність дій відповідача з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на статус військовослужбовця, оскільки частиною 1 ст.15 КУпАП передбачено, що за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають, з огляду на кінцевий результат вирішення спору.

Керуючись ст. 2, 77, 241-246, 255, ч. 3 ст. 286 КАС України, ст. ст. 9, 251,280-281,289,293 КУпАП,

УХВАЛИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД № 060852 від 09.08.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126, ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 36 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, код ЄРДПОУ , місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 14-а, м. Рівне, Рівненська область.

Повний текст складено 30.10.2024.

Головуючий:В. Є. ГУБАР