Справа № 748/3520/24
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№748/3520/24
Провадження №2-а/751/147/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.,

секретар судового засідання Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Департамент патрульної поліції

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції серії ЕНА № 2646438 від 20.07.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП, стягнення з Департаменту патрульної поліції на її користь 510 гривень та судові витрати.

Позов обгрунтовано тим, що згідно з постановою серії ЕНА № 2646438 20.07.2024 року, ухваленою інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Ковальчуком М.В. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Обставинами правопорушення зазначено, що 20 липня 2024 року, о 20 год 19 хв, у с. Кіпті, М-01 97 км, керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій виїжджав з дороги М-02 на дорогу М-01, змінюючи напрямок руху, не подав світловий покажчик світлового повороту за 50 м, чим порушив вимоги п. 9.2 б ПДР України.

Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи. Належним доказом вчиненого позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є замір відстані на місці вчинення правопорушення, що підтверджувало б факт ввімкнення позивачем світлового покажчика повороту менше чим за 50 м до повороту в населеному пункті і менше 150 м поза межами населеного пункту. В ПДР України не зазначено за скільки метрів до початку зміни полоси руху потрібно вмикати покажчик повороту. У протоколі не зазначено фіксування обставин виміру відстані до повороту коли позивач ввімкнула покажчик повороту, зокрема проведення працівниками поліції відповідних замірів відстані. Вважає, що відеозапис не є належним та допустимим доказом вчинення правопорушення. Будь-яких інших належних доказів щодо порушення позивачем ПДР матеріали справи не містять.

30.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову (а.с.42-50).

Заперечення обґрунтовані тим, що 20.07.2024 року, громадянка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Кіпті дорога М01 97 км, виїжджаючи з другорядної дороги М02 на головну М01, не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зміною напрямку руху, чим порушила вимоги п.п.9.2 б) ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу №2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання рядовий поліції, отже у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, та виніс стосовно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 2646438 від 20.07.2024 року за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 гривень.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відеореєстратор №474918, що є технічним засобом за допомогою якого було здійснено фіксацію вчинення правопорушення.

Крім того, відповідно до фотокартки сервісу «Google-maps», з`їзд із мостової естакади автодороги М02 в напрямку міста Київ, по якій рухалась позивач, передбачає поворот праворуч з виїздом на автодорогу М01, при цьому в обов`язковому порядку учасниками дорожнього руху повинен включатися покажчик повороту. Після виявлення правопорушення транспортний засіб позивача було зупинено на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Підійшовши до автомобіля, поліцейські повідомили про причину зупинки, а саме порушення Правил дорожнього руху та пред`явили законну вимогу відповідно до п.2.4 а) ПДР надати для перевірки документи зазначені у п.2.1 ПДР. Водія повідомлено, що за вчинене правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, що в подальшому стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Зважаючи на те, що ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 17.09.2024 року з моменту винесення оскаржуваної постанови минуло майже 2 місяці, 30-денний строк зберігання відеозапису з портативного відео реєстратора №474918 сплив, у зв`язку з чим такий відеозапис був видалений автоматично.

Вважають, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення, до початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав позивачу у реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Отже поліцейський взводу №2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП Ковальчук М.В., під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА № 2646438 від 20.07.2024 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Безпідставним є вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 510 грн сплаченого позивачкою добровільно на підставі оскаржуваної постанови, оскільки повернення коштів має здійснюватись на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Контролюючим органом в розумінні положень п.5 Порядку є Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, оскільки саме на виконання його рішення сплачено штраф позивачкою. Тому, є законні підстави для відмови у задоволенні позовної вимоги у частині стягнення з Департаменту патрульної поліції сплаченої позивачкою суми штрафу.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.08.2024 року справу направлено за територіальною підсудністю до Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.09.2024 року позовну заяву залишено без руху.

09.09.2024 року, на виконання ухвали суду від 02.09.2024, позивачем до суду надіслано заяву на виконання ухвали суду та позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.09.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

20 липня 2024 року поліцейським взводу №2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП Ковальчуком Миколою Валерійовичем винесено постанову серії ЕНА № 2646438 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Обставинами правопорушення зазначено, що 20.07.2024 року, о 20 год 19 хв, у с. Кіпті дорога М-01 97 км, водій керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 та виїжджаючи з дороги М02 на дорогу М-01, тобто змінюючи напрямок руху не подав світловий покажчик повороту, чим порушив вимоги п.п.9.2 б) Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 5).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 9.2. б) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Статтею 10 КУпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до частини 5 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП, визначено, що уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно із п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з ПВ 474918, однак відповідачем до суду відеозапис не наданий, так як станом на час відкриття провадження у справі 30-ти денний строк зберігання відеозапису зробленого на портативний відеорееєстратор з процедурою притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим такий відеозапис було видалено автоматично.

Судом не встановлено правових та об`єктивних підстав поставити під сумнів дії поліцейського під час оформлення правопорушення, вчиненого позивачем.

Позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача порушення ПДР України.

Отже постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 2646438 від 20.07.2024 року винесена поліцейським взводу №2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Керуючись Правилами дорожнього руху, Законом України «Про дорожній рух України», статтями 1, 23, 33-34, 122, 251, 252, 256, 283 КУпАП, статтями 9, 77, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, )

Суддя С.М. Ченцова