Справа № 340/2291/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/2291/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Коршуна А.О., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року (суддя Кравчук О.В.) в справі №340/2291/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримане у повному обсязі ОСОБА_2 як суддею у відставці щомісячне довічне грошове утримання, що розраховане згідно з рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі № 340/2027/20, за період з 20 лютого 2020 року по дату смерті ОСОБА_2 ; зобов`язання виплатити їй не отримане ОСОБА_2 як суддею у відставці щомісячне довічне грошове утримання, розраховане згідно з рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі № 340/2027/20, за період з 20 лютого 2020 року по дату смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 сум довічного грошового утримання, що підлягали виплаті ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 недоотримане довічне грошове утримання померлого ОСОБА_2 , яка утворилась після перерахунку на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 340/2027/20.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, адже позовні вимоги заявлені з 20 лютого 2020 року, а з позовом позивач звернулась до суду 11 квітня 2024 року, тому наявні підстави для залишення позову без розгляду.

ОСОБА_2 отримував щомісячне довічне грошове утримання з 01 листопада 2020 року, тому вимоги за період з 01 листопада 2020 року по 24 січня 2021 року є безпідставними. Листом відповідача від 17 березня 2021 року повідомлено про відсутність недоотриманих сум.

Виплата за рішенням суду відноситься до одноразової виплати, до цих правовідносин не допускається правонаступництва, не є неодержаними сумами щомісячного довічного грошового утримання.

До спірних правовідносин не є застосовними приписи ч. 3 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 91 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виплата щомісячного довічного грошового утримання нерозривно пов`язана зі статусом судді, не є видом пенсії, тому не має статусу неодержаної та не може спадкуватися.

Крім того, позивачем не надано доказів, що нею в порядку спадкування набуто право на отримання грошових виплат, нарахованих, але не виплачених за життя ОСОБА_2 , за рішенням суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.09.1976, виданим райвідділом РАЦС Кіровоградської області.

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області і отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі № 340/2027/20, яке набрало законної сили 20 жовтня 2020 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_2 довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року на підставі заяви від 20 лютого 2020 року та відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року №165, з урахуванням виплачених сум.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області на виконання судового рішення здійснено з 19 лютого 2020 року перерахунок пенсії ОСОБА_2

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 25 січня 2021 року, а його особовий рахунок закрито.

Дружина померлого ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою, у якій просила виплатити їй заборгованість з виплати пенсії за рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 340/2027/20.

На цю заяву відповідач надав відповідь від 12 жовтня 2023 року, у якій повідомив позивача, що оскільки вона не була стороною у справі №340/2027/20, тому не має права на виплату суми, нарахованої на виконання рішення суду у цій справі.

Судом першої інстанції також встановлено, що на виконання судового рішення ГУ ПФУ проведено перерахунок з 19 листопада 2020 року, проте перерахована сума не виплачена через смерть ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції вважав, що позивач як дружина ОСОБА_2 , яка проживала разом з ним на день його смерті, набула права на отримання спірних виплат, що не були одержані ним за життя.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25 вересня 1976 року, виданим райвідділом РАЦС Кіровоградської області.

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області, отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року по справі № 340/2027/20, яке набрало законної сили 20 жовтня 2020 року, ГУ ПФУ проведено перерахунок щомісячного довічного грошового судді у відставці, нараховано ОСОБА_2 доплату з 19 листопада 2020 року.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 , що не є спірним в цій справі.

На звернення позивача до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про виплату їй заборгованості із щомісячного довічного грошового утримання, яка утворилась перед ОСОБА_2 , яка нарахована на підставі судового рішення, листом відповідача від 12 жовтня 2023 року повідомлено позивача, що оскільки вона не була стороною у справі №340/2027/20, тому не має права на виплату суми, нарахованої на виконання рішення суду у цій справі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 130 Конституції України установлено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі - Закон № 1402-VІІІ).

За положеннями статті 4 Закону № 1402-VІІІ судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною першої статті 135 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 142 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами частини третьої статті 142 Закону № 1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пунктом 2 розділу V Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891, (далі - порядок № 3-1) встановлено, що виплата щомісячного довічного грошового утримання припиняється у випадках, передбачених статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання у разі поновлення його виплати, за довіреністю, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі смертю судді у відставці, судді Конституційного Суду України, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон № 1402-VІІІ не врегульовує питання виплати суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що підлягали виплаті і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, тому суд вважає за необхідне відповідно до частини шостої статті 7 КАС України, згідно з якою у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), вважає за необхідне застосувати аналогію закону, а саме Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), яка регулює питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно з абзацом першим частини другої, частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За приписами статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , проживала разом з ним, що підтверджено належними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 як член сім`ї (дружина) ОСОБА_2 , яка проживала разом із суддею у відставці на день його смерті, відповідно до статті 52 Закону № 1058-IV має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми щомісячного довічного грошового утримання судді.

Доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду, адже позовні вимоги заявлені з 20 лютого 2020 року, а з позовом позивач звернулась до суду 11 квітня 2024 року, тому наявні підстави для залишення позову без розгляду, суд відхиляє, адже приведені норми матеріального права не встановлюють строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

У свою чергу, частинами першою та другою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення свого права на отримання нарахованих, але не виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання померлого чоловіка, позивач дізналась з листа відповідача від 12 жовтня 2023 року, тому відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 отримував щомісячне довічне грошове утримання з 01 листопада 2020 року, тому вимоги за період з 01 листопада 2020 року по 24 січня 2021 року є безпідставними, а листом відповідача від 17 березня 2021 року повідомлено про відсутність недоотриманих сум, суд відхиляє, адже жодним чином не спростовують встановлених судом обставин та висновків суду першої інстанції.

Аргумент апелянта стосовно того, що виплата за рішенням суду відноситься до одноразової виплати, до цих правовідносин не допускається правонаступництва, не є неодержаними сумами щомісячного довічного грошового утримання, не ґрунтується на вимогах закону, адже жодним законодавчим актом не встановлено, що нараховані, але не отримані у зв`язку зі смертю особи суми пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) є одноразової виплатою.

Щодо незастосовності до спірних правовідносин приписів ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд вказує, що вище судом зроблено висновок, який спростовує такий довід відповідача.

Крім того, суд зауважує, що пунктом 2 розділу V Порядку № 3-1 прямо вказує, що порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання у разі поновлення його виплати, за довіреністю, за минулий час, за час перебування особи на повному державному утриманні, за час перебування в місцях обмеження або позбавлення волі, у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі смертю судді у відставці, судді Конституційного Суду України, утримання надміру виплачених сум та відрахувань зі щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З цих саме підстав суд відхиляє доводи, що виплата щомісячного довічного грошового утримання нерозривно пов`язана зі статусом судді, не є видом пенсії, тому не має статусу неодержаної та не може спадкуватися, адже Порядком № 3-1 передбачено виплату недоотриманого щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку зі смертю судді у відставці.

Доводи про те, що позивачем не надано доказів, що нею в порядку спадкування набуто право на отримання грошових виплат, нарахованих, але не виплачених за життя ОСОБА_2 за рішенням суду, суд відхиляє з тих підстав, що нараховані, але не виплачені за життя виплати за щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці виплачуються членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, такі суми не входять до складу спадщини.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року в справі № 340/2291/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року в справі № 340/2291/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 30 жовтня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов