Справа № 754/10015/24
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/146/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в особі головуючого-судді Сенюти В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Васюк М.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про скасування постанови.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05.07.2024 о 22:14 інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 2545347 щодо ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. ОСОБА_1 стверджує, що 05.07.2024 не керував транспортним засобом. До припаркованого транспортного засобу під`їхала патрульна поліція та почали безпідставно вимагати у ОСОБА_1 , який не керував транспортним засобом, посвідчення водія відповідної категорії. Проте, ОСОБА_1 відмовившись у надані вказаного посвідчення водія Інспектору. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що на місці складання постанови були відсутні свідки, що ставить під сумнів додане до постанови відео з бодікамери. Отже, на підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.07.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.07.2024 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

07.08.2024 на адресу Деснянського районного суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого, сторона відповідача вказує, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки, скоєне адміністративне правопорушення, а саме факт керування позивачем, транспортним засобом «ВМW» д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано системою відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart City, камерою №10.9.29.10, що знаходиться на перехресті вул. Олени Теліги. Крім того, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

26.08.2024 через систему «Електронний суд» адвокат Васюк М.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 подав відповідь на відзив. Вказав, що твердження сторони відповідача суперечать фактичним обставинам справи. З наданого відеозапису не вбачається факт зупинки позивача та початок розмови із співробітником національної поліції. Крім того, відеозапис з системи «безпечне місто» не відображено у спірній постанові, як доказ по справі.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 05.07.2024 поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону №3 полку №1 УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Луценком Д.П. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2545347 від 05.07.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 05.07.2024 о 22 год. 14 хв. у м. Києві, по вул. Олени Теліги, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВМW» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування постановою Деснянського районного суду міста Києва від 19.04.2024 строком на 12 місяців, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом «а» пункту 2.1 розділу 2 Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік згідно постанови Деснянського районного суду міста Києва від 24.01.2024.

Згідно з даними, які містяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Київським апеляційним судом постанова суду першої інстанції залишена без змін. Отже, постанова Деснянського районного суду міста Києва від 24.01.2024 набрала законної сили 19.04.2024.

Суд встановив, що станом на час винесення оскаржуваної постанови позивач був позбавлений права керування транспортними засобами, про що був обізнаним та усвідомлював, здійснюючи дії щодо керування автомобілем після ухвалення відповідного судового рішення щодо позбавлення його права керування транспортними засобами.

Проте, позивач заперечує факт керування транспортним засобом.

Стороною відповідача до відзиву додано оптичний диск з відеозаписами з камери відеоспостереження «Безпечне місто» та боді-камери. З відео, яке зафіксоване нагрудною камерою працівників патрульної поліції, вбачається, що працівники поліції зупинилися позаду автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому був увімкнений двигун, а також ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу.

Положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Жодних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не керував автомобілем суду не надано.

З огляду на наведене, твердження сторони позивача про ту обставину, що ОСОБА_1 не керував автомобілем є неправдивими.

Доводи сторони позивача про те, що відеозапис з системи відеоспостереження не було вказано як доказ при розгляді справи інспектором, суд до уваги не приймає та розцінює, як спробу позивача уникнути адміністративної відповідальності.

Згідно з законодавством України при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі, а на законну вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Відмова від пред`явлення для перевірки документів може бути розцінена працівником органу Національної поліції як їх відсутність у водія на момент перевірки, у зв`язку з чим особа має нести відповідальність, встановлену законом,

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз наявних матеріалів справи та правових норм свідчить, що відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу, а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

При цьому, жодних доказів, які б спростовували факт вчинення такого порушення, позивачем суду не надано, а наданий представником відповідача відзив на позовну заяву з доданими відеозаписами з боді-камери, підтверджують обставини, які узгоджуються із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2545347 від 05.07.2024, із вчиненим позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, суд не бере до уваги незгоду позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки така незгода не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, та звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що працівник поліції діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, ст.9, 76-78, 244-246, 257, 262 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 31 жовтня 2024 року.

Суддя В.О. Сенюта