Справа № 520/15237/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 р. № 520/15237/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.05.2022 №434 "Результати службового розслідування" за фактом самовільного залишення частини;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №7847 "Про результати службового розслідування";

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.06.2023 №5092 "За результатами службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_2 ".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази відповідача від 23.05.2022 №434 "Результати службового розслідування" за фактом самовільного залишення частини, від 18.12.2023 №7847 "Про результати службового розслідування" та від 24.06.2023 №5092 "За результатами службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_2 " є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №222 від 04.08.2021 ОСОБА_1 , призваний за мобілізацією солдат, прибувши з військової частини НОМЕР_2 , був зарахований до списків складу військової частини НОМЕР_1 і призначений на посаду водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.10.2021 №299 ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №244-РС від 13.10.2021, призначено на посаду водія-санітара евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 790037А/658 (3100), вважати таким, що з 15 жовтня 2021 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк «солдат».

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.04.2022 №105 зокрема ОСОБА_1 , водія-санітара евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 знято з усіх видів забезпечення в зв`язку з самовільним залишенням частини. Знято з грошового забезпечення з 13 квітня 2022 року. Знято з продовольчого забезпечення з 14 квітня 2022 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2022 №115 зокрема ОСОБА_1 солдат, водія-санітара евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано на всі види забезпечення в зв`язку з поверненням до частини після самовільного залишення частини. Зараховано на грошове забезпечення з 22 квітня 2022 року. Зараховано на продовольче забезпечення з 24 квітня 2022 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2022 №194 солдата ОСОБА_1 , водія-санітара евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №195-РС від 07.07.2022 призначено на посаду кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 101627А (4242).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.07.2022 №213 солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що вибув: до лікувального закладу у зв`язку із травмуванням: з 30 липня 2022 року: до міської лікарні м. Курахове.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.11.2022 №339 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) увільнено від займаної посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 зокрема солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.11.2022 №339 відповідно п.п. 15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153, та до п. 9 розділу 1 наказу МОУ від 07.06.2018 № 260 у зв`язку з перебуванням на тривалому лікуванні солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 знято з грошового забезпечення з 30 листопада 2022 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.05.2023 № 149 зокрема солдата ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , який був знятий з грошового забезпечення у зв`язку з довготривалим лікуванням, зараховано на всі види забезпечення в зв`язку з поверненням до частини після самовільного залишення частини. Зараховано на грошове забезпечення з 29 травня 2023 року. Зараховано на продовольче забезпечення з 30 травня 2023 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.10.2023 №301 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 167-РС від 18.08.2023 у запас за підпунктом б (за станом здоров`я) і вважається таким, що справи та посаду здав та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 28 жовтня 2023 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. З продовольчого забезпечення виключений з 29 жовтня 2023 року.

Згідно службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 зазначено, що 13.04.2022 о 08-00 годині 00 хвилин під час перевірки особового складу медичної роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 .

22 квітня 2022 року о 08 год. 00 хв до медичної роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 самостійно повернувся солдат ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 був ознайомлений з актом службового розслідування під підпис, претензій будь якого характеру, скарг, заяв та клопотань до військової частини НОМЕР_1 не подав.

Згідно службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_1 встановлено, що 30.07.2022 близько 05:30 солдат ОСОБА_1 , знаходячись у селі Сонцівка, Курахівської міської громади, Покровського району, Донецької області та маючи ознаки алкогольного сп`яніння, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби самостійно зробив два постріли з АК-74 собі в ногу. Після цього він був направлений до 66 ВМГ м. Курахове. Попередній діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення нижньої третини лівого стегна, вогнепальний багатоуламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки, інтоксикація невідомою речовиною.

Командиром військової частини НОМЕР_1 було видано накази від 23.05.2022 №434 (з основної діяльності) "Результати службового розслідування" за фактом самовільного залишення частини ОСОБА_1 ; наказ від 18.12.2023 №7847 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування" та наказ від 24.06.2023 №5092 (з основної діяльності) "За результатами службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_2 ".

Не погоджуючись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно статті 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу - військовий обов`язок: Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що військовий обов`язок включає і проходження військової служби.

Положення частини 4 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначає, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 11 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України серед обов`язків, які покладені на військовослужбовців є обов`язок знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до статті 14 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Згідно службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 зазначено, що 13.04.2022 о 08-00 годині 00 хвилин під час перевірки особового складу медичної роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 .

22 квітня 2022 року о 08 год. 00 хв до медичної роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 самостійно повернувся солдат ОСОБА_1 .

Солдат ОСОБА_1 з актом службового розслідування ознайомлений під підпис, претензій будь якого характеру, скарг, заяв та клопотань до військової частини НОМЕР_1 не мав.

Суд наголошує, що самовільним є таке залишення частини або місця служби, що вчинене без дозволу (наказу) начальника (командира). Позивачем не було надано доказів того, що командиром військової частини НОМЕР_1 було надано йому дозвіл на залишення військової частини.

Позивачем не було повідомлено командира військової частини про його місцезнаходження, про що не було надано відповідних доказів звернення солдата ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 з цього питання.

З огляду на наведене, враховуючи відсутність позивача на території розташування військової частини НОМЕР_1 , а також відсутність у відповідача відомостей про місце перебування позивача, відповідачем і було прийнято спірний наказ від 23.05.2022 №434 "Результати службового розслідування" за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 , яким фактично зафіксовано факт відсутності позивача за місцем несення служби внаслідок можливого самовільного залишення військової частини.

Крім того, згідно службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_1 встановлено, що 30.07.2022 близько 05:30 солдат ОСОБА_1 , знаходячись у селі Сонцівка, Курахівської міської громади, Покровського району, Донецької області та маючи ознаки алкогольного сп`яніння, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби самостійно зробив два постріли з АК-74 собі в ногу. Після цього він був направлений до 66 ВМГ м. Курахове. Попередній діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення нижньої третини лівого стегна, вогнепальний багатоуламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки, інтоксикація невідомою речовиною.

Суд зазначає, що статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХIV (далі - Статут).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статей 11-13 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Статтею 16 Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

В свою чергу, сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХIV (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів (абзац 2 статті 4 Дисциплінарного статуту).

Статтею 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир.

Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Відповідно до статті 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

За змістом статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

За змістом статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини 1 статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (частина 7 статті 85 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі статтею 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 (далі - Порядок № 608).

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Відповідно до абзацу 15 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб. Відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Таким чином, саме командир військової частини, який користується усією повнотою дисциплінарної влади стосовно підлеглих йому військовослужбовців, уповноважений контролювати дотримання військової дисципліни у військовій частині, своєчасно виявляти факти порушення військової дисципліни та встановлювати винних у цьому осіб, а в разі виявлення в діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення зобов`язаний повідомляти про це орган досудового розслідування.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2023 року у справі № 420/8263/22.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 та 4 розділу V Порядку № 608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 передбачено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року № 604 затверджено Інструкцію з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2018 року за № 1451/32903) (далі - Інструкція № 604), яка визначає механізм надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни в структурних підрозділах Міністерства оборони України Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, органах військового управління, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, установах, організаціях, підпорядкованих Міністерству оборони України, та державних підприємствах, що належать до сфери управління Міністерства оборони України, військових частинах, установах, організаціях, підпорядкованих Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 604 за своєчасність та об`єктивність надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, скоєні (вчинені) військовослужбовцями або працівниками (під час виконання службових обов`язків, у робочий час), що сталися у військових частинах, відповідають командири (начальники) військових частин.

Командири (начальники) військових частин про кожний виявлений факт ненадання інформації про подію, кримінальне правопорушення, військове адміністративне правопорушення та адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначають службове розслідування, після завершення якого надають письмові доповіді за підпорядкованістю та до відповідного органу управління Військової служби правопорядку, зазначаючи вжиті заходи до службових осіб, які не надали доповідь (пункт 3 розділу ІІ Інструкції № 604).

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Інструкції № 604 про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), невихід без поважних причин на службу, нез`явлення з відрядження, відпустки, закладу охорони здоров`я, нез`явлення у разі призначення або переведення до нового місця служби командири (начальники) військових частин доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) та повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, усно - протягом доби з моменту, коли стало відомо про факт порушення, а протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово.

Так, дійсно, не вважається самовільним: залишення за наявності дозволу командира, залишення для виконання наказу командира, відрядження, прямування до нового розташування в/ч, лікування, переміщення/ротація, відпустка, навчання тощо. Проте, у будь-якому випадку вищезазначені підстави мають бути підтверджені належним чином оформленими документами або підтверджені командиром. Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Разом з тим, позивачем не було повідомлено курівництво військової частини про його місцезнаходження у період з 18.01.2023 по 28.05.2023.

Висновком комісії, що проводила службове розслідування встановлено, що своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів: 1) частини 5 статті 407 Кримінального кодексу України «Самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, вчинене особами, зазначеними в частинах 1 або 2 цієї статті»; 2) статті 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. відповідно до якої захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; 3) частин 1 і 3 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких на військовослужбовця покладено обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів; 4) статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові про все, що сталося з ним і стосується виконання ним службових обов`язків, а також про зроблені йому зауваження; 5) статті 16 Статуту внутрішньої відповідно до якої кожний військо Збройних Сил України зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою (ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями); 6) статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їхньою поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні сили України в цілому; 7) статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України;8) статті 3 розділу 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотриманням Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України. Причинам та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста недисциплінованість, низька військова дисципліна, нездатність свято і непорушно додержуватися Конституції України, законів України. Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Таким чином, за результатами службового розслідування було підтвердженим факт того, що солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 , був незаконно відсутній за місцем військової служби з 18 січня 2023 року до 28 травня 2023 року та несвоєчасно повернувся до військової частини НОМЕР_1 29 травня 2023 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, судовим розглядом справи встановлено, що службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 проведено відповідачем з повним дотриманням вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608. Позивачем не було надано до суду належних доказів про те, що службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини відповідачем було проведено відносно ОСОБА_1 з порушеннями та того, що воно ґрунтується на упередженому ставленні до позивача, як зазначає останній.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до рапорту №13380 від 30.07.2022 і довідки-доповіді від 30.07.2022, поданих командиром медичної роти військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом медичної служби ОСОБА_3 , стало відомо про факт самокалічення кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини солдата ОСОБА_1 під час дії на території України воєнного стану.

Як вбачається з витягу із наказу №5092 від 27.06.2023 "За результатами службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_1 " за фактом самокалічення солдата ОСОБА_1 , кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , були відібрані пояснення у старшого офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , майора ОСОБА_5 та санітарного інструктора евакуаційного відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 .

Капітан ОСОБА_4 зазначив, що 30.07.2022 близько 05:30 він перебував в розташуванні запасного командного пункту військової частини НОМЕР_1 в населеному пункту Сонцівка та почув два постріли в районі будівлі школи. Відразу після почутого капітан ОСОБА_4 попрямув до місця, де приблизно стріляли. Прибувши на місце, він побачив солдата ОСОБА_1 , який сидів на стільці, йому на ногу наклали турнікет (жгут). За словами капітана ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчили різкий запах алкоголю від нього, нечітка мова та погана координація рухів. На питання прибулих на місце події військовослужбовців, чому він стріляв собі у ногу він відповів, що стріляв, бо не хочу переводитися з медичної роти до підрозділу піхоти, пояснив капітан ОСОБА_4 . Про те, що солдат ОСОБА_1 вчинив постріли собі у ногу, було повідомлено старшому на той час на ЗКП населеного пункту Сонцівка майору ОСОБА_7 , оперативному черговому ОКП військової частини НОМЕР_1 і до ВСП міста Курахове, зазначив капітан ОСОБА_4 . За його словами, у подальшому було з`ясовано, що солдат ОСОБА_1 у ночі 30.07.2022 самостійно прийшов до днювального ЗКП населеного пункту Сонцівка та попросив поміняти його. Біля місця події, де знаходився солдат ОСОБА_1 , було виявлено 2 дволітрові пляшки пива: одна була повністю порожня, друга приблизно була наполовину випита, пояснив капітан ОСОБА_4 .

Факт самокалічення солдата ОСОБА_1 підтверджується медичною документацією:

1) записом, зробленим 30.07.2022 у медичній книжці (діагноз - вогнепальне кульове поранення лівого стегна, відкритий уламковий перелом нижньої третини лівого стегна зі зміщенням);

2) первинною медичною карткою (формою 100) №9636/23 від 30.07.2022 виданою ЛСБ міста Курахове (попередній діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення нижньої третини лівого стегна, вогнепальний багатоуламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки, інтоксикація невідомою речовиною (алкологем?));

3) випискою №12992 від 08.08.2022, виданою КНП "КЛШМД" ДМР міста Дніпро (діагноз - надвиростковий перелом стегнової кістки, вогнепальний багатоуламковий перелом нижньої частини лівої стегнової кістки, відкрита рана стегна, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків);

4) випискою №9240 від 06.09.2022, виданою КНП "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" міста Вінниця (діагноз - стан після вогнепального сліпого поранення лівого стегна з багатоуламковим вогнепальним переломом лівої стегнової кістки у нижній третині зі зміщенням, стан після ПХО, фіксація АЗФ (30.07.2022), множинні відкриті рани ділянки кульшового суглоба та стегна, множинні відкриті рани гомілки);

5) епікризом №12115 від 08.09.2022, виданим військово-медичним клінічним центром Західного регіону міста Львів (діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення (30.07.2022) нижньої третини лівого стегна, вогнепальний багатоуламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки);

6) епікризом №2438/442 від 19.09.2022, виданим військовою частиною НОМЕР_5 міста Мукачево (діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення (30.07.2022) нижньої третини лівого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки);

7) випискою №7561 від 31.10.2022, виданою КНП "Виноградівська районна лікарня" Виноградівської міської ради Закарпатської області м. Виноградів (діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення лівого стегна (30.07.2022) нижньої третини лівого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки);

8) довідкою ВЛК №818 від 31.10.2022, виданою КНП "Виноградівська районна лікарня" Виноградівської міської ради Закарпатської області м. Виноградів (діагноз - вогнепальне кульове сліпе поранення лівого стегна (30.07.2022) нижньої третини лівого стегна з вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки);

9) випискою №14179 від 31.12.2022, виданою військово-медичним клінічним центром Північного регіону міста Харкова (діагноз - вогнепальний невірноконсолідуючий багатоуламковий перелом дистального метадіафізу лівої стегнової кістки із формуванням циркулярного кісткового дефекту довжиною 7 см дистального метадіафізу стегна після вогнепального кульового сліпого поранення лівого стегна (30.07.2022) із вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки, лікований оперативно 30.07.2022, первинна хірургічна обробка вогнепальної рани, видалення стороннього тіла (кулі), Ех-Fix уламків лівої стегнової кістки стрижневим апаратом зовнішньої фіксації стегно-гомілка, етапних хірургічних обробок, 16.11.2022 демонтаж стрижневого апарату зовнішньої фіксації стегна-гомілки з тимчасовим порушенням функції, ГРЗ);

10) випискою №3656 від 09.01.2023, виданою КНП ХОР "Обласна інфекційна лікарня" м. Харків (діагноз - гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, гострий бронхіт, стан після вогнепального багатоуламкового перелому лівої стегнової кістки (30.07.2022), астентичний синдром);

11) випискою 3327 від 16.01.2023, виданою військово-медичним клінічним центром Північного регіону м. Харків (діагноз - вогнепальний невірноконсолідуючий багатоуламковий перелом дистального метадіафізу лівої стегнової кістки із формуванням циркулярного кісткового дефекту довжиною 7 см дистального метадіафізу стегна після вогнепального кульового сліпого поранення лівого стегна (30.07.2022) із вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки, лікований оперативно 30.07.2022, первинна хірургічна обробка вогнепальної рани, видалення стороннього тіла (кулі), Ех-Fix уламків лівої стегнової кістки стрижневим апаратом зовнішньої фіксації стегна-гомілки, етапних хірургічних обробок, 16.11.2022 демонтаж стрижневого апарату зовнішньої фіксації стегно-гомілка з тимчасовим порушенням функції);

12) свідоцтвом про хворобу №110 від 17.01.2023, виданим військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_2 (діагноз - вогнепальний повільноконсолідуючий багатоуламковий перелом дистального метадіафізу лівої стегнової кістки із формуванням циркулярного кісткового дефекту довжиною 7 см дистального метадіафізу лівої стегнової кістки з наявністю циркулярного кісткового дефекту довжиною 7 см дистального метадіафізу стегна, заповнений кістковим цементом після вогнепального кульового сліпого поранення лівого стегна (30.07.2022) із вогнепальним багатоуламковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки демонтаж стрижневого апарату зовнішньої фіксації стегно-гомілки з тимчасовим порушенням функції).

Отже, як встановлено службовим розслідуванням, 30.07.2022 солдат ОСОБА_1 вчинив самокалічення з метою ухилення від несення обов`язків військової служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судовим розглядом справи встановлено, що службове розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_1 проведено відповідачем з повним дотриманням вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608. Позивачем не було надано до суду належних доказів про те, що службове розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_1 відповідачем було проведено з порушеннями вимог чинного законодавства.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.05.2022 №434 "Результати службового розслідування" за фактом самовільного залишення частини, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №7847 "Про результати службового розслідування" та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.06.2023 №5092 "За результатами службового розслідування за фактом самокалічення солдата ОСОБА_2 " винесені відповідачем правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі відповідних доказів, протилежного позивачем не доведено, про що і не надано до суду відповідних доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов