Справа № 160/19437/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
18.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 починаючи з 03.01.2021.
29.07.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
20.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що згідного прийнятого рішення страховий стаж позивача на момент звернення за наданими документами та даними персоніфікованого обліку, врахований по 31.12.2020, становить 18 років 4 місяці 19 днів. До загального страхового стажу не враховані періоди роботи з трудової книжки, які внесені з порушенням Інструкції № 58 від 29.07.1993 «Про порядок ведення трудових книжок працівників», оскільки в трудовій є виправлення в прізвищі. Отже, позивачу було відмовлено вищезазначеним рішенням в призначені пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV через відсутність необхідного страхового стажу.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
28.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії, в порядку ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як встановлено судом в трудовій книжці позивача містяться наступні записи (далі мовою оригіналу):
- 08.12.1982 принят на должность инженера-технолога IV категории в технологический отдел №4, как молодой специалист;
- 30.12.1983 переведен в технологический отдел №2 на должность инженера-технолога II категории;
- 03.08.1987 переведен на должность заведующего сектора №2 технологического отдела №2;
- 01.04.1988 в связи с переходом на новые условия оплаты труда переведен на должность ведущего инженера-технолога технологического отдела №2;
- 13.12.1989 уволен по ст. 38 КЗоТ УССР, по собственному желанию;
- 02.04.1990 Научно-производственный кооператив «Монитор». Принят на должность научного сотрудника;
- 02.01.1991 уволен по ст. 38 КЗоТ УССР, по собственному желанию;
- 02.01.1991 Донецкий научно- внедренческий центр АН УССР. Принят на работу в должности главного инженера проекта;
- 01.08.1991 уволен по ст. 38 КЗоТ УССР, по собственному желанию;
- 01.08.1991 Фирма «ЭСКО». Принят на должность директора фирмы;
- 22.10.1992 переведен коммерческим директором;
- 04.12.1992 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 08.02.1993 Страховая компания Днепро-РИСК. Принят на должность директора компании;
- 25.12.1994 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 01.01.1995 Коллективное предприятие торгово-производственная фирма. Принят на должность коммерческого директора;
- 24.12.1996 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 03.01.1997 Дочернее предприятие «Стетс-Штуммер компании Неростоун-концерн «Стетс». Принят на должность начальника отдела таможенного оформления;
- 30.04.1998 уволен по собственному желанию;
- 04.05.1998 Товариство з обмеженою відповідальність «ЛІГА». Принят на должность начальника отдела таможенного оформления;
- 12.08.2002 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 14.08.2002 Частная фирма «Оникс». Принят на должность начальника отдела таможенного оформления;
- 31.08.2003 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 02.09.2003 ООО «Карат». Принят на должность директора;
- 31.03.2006 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 02.10.2006 Общество с ограниченной ответственностью «Бизнес Менеджмент Групп». Принят на должность начальника отдела внешнеэкономической деятельности;
- 02.09.2013 уволен по собственному желанию, ст. 38 КЗоТ Украины;
- 14.05.2018 ОСОБА_2 ФОП. Прийнятий на посаду менеджера з продажу.
Таким чином судом з трудової книжки позивача НОМЕР_2 підтверджено наступні періоди роботи позивача: з 08.12.1982 по 13.12.1989, з 02.04.1990 по 02.01.1991, з 02.01.1991 по 01.08.1991, з 01.08.1991 по 04.12.1992, з 08.02.1993 по 25.12.1994, з 01.01.1995 по 24.12.1996, з 03.01.1997 по 30.04.1998, з 04.05.1998 по 12.08.2002, з 14.08.2002 по 31.08.2003, з 02.09.2003 по 31.03.2006, з 02.10.2006 по 02.09.2013, з 14.05.2018 по день звернення до пенсійного органу 29.01.2021.
При цьому, суд вказує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи.
Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачами при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.
Таким чином відповідачі протиправно не врахували означений період до страхового стажу позивача.
Таким чином суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи з 08.12.1982 по 13.12.1989, з 02.04.1990 по 02.01.1991, з 02.01.1991 по 01.08.1991, з 01.08.1991 по 04.12.1992, з 08.02.1993 по 25.12.1994, з 01.01.1995 по 24.12.1996, з 03.01.1997 по 30.04.1998, з 04.05.1998 по 12.08.2002, з 14.08.2002 по 31.08.2003, з 02.09.2003 по 31.03.2006, з 02.10.2006 по 02.09.2013, з 14.05.2018 по 28.01.2021 (день фактичного звернення до пенсійного органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Встановлений судом та підтверджений матеріалами справи періоди роботи позивача, а отже страховий стаж становить 32 роки 04 місяців 10 днів.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням періоду роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 починаючи з 03.01.2021.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 26.09.2024.

Суддя О.В. Царікова