Справа № 711/4804/24
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4804/24
Провадження 2-а/711/49/24
РІШЕННЯ
10 жовтня 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси в складі:
головуючого судді: Кондрацької Н.М.,
за участю секретаря: Мелещенко О.В.,
представника позивача адвоката Потапенка С.В.,
представника відповідача Мельничук І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувану постанову позивач поштовим переказом не отримував (не надходила), дізнався він про неї 31.05.2024 із застосунку «ДІЯ», до якого було направлено повідомлення від Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження (копія додається).
Позивач вважає, що дана постанова винесена з неповним дослідженням всіх обставин справи, постанова є незаконною, оскільки складена з порушенням вимог КУпАП, інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, а викладені в постанові обставини не доведені належними та допустимими доказами.
Відповідно до оскаржуваної постанови порушення полягало за допуск позивачем руху автомобіля МАN ТGS 18.360, реєстраційний номер НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Порушення зафіксовано в автоматичному режимі 28.03.2024 о 2 год. 12 хв за адресою дорога М-30 км.440+527, Вінницька область.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WІМ, 55.055*003. інспектор установив, що 28.03.2024 року о 2 год. 12 хв за адресою М-30 км. 440+527, Вінницька область зафіксовано транспортний засіб МАN ТGS 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,163% (4,865 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20,522% (2,36 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1КУпАП. Тому було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.
Позивач, посилаючись на норми законодавства, що регулюють відносини у цій сфері, вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає до визнання протиправною та скасування.
Зокрема вказує, що аналіз оскаржуваної постанови на відповідність вимогам до неї, а також її порівняння із затвердженою Інструкцією формою постанови, дають підстави для висновку, що постанова серії АА № 00018413 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за формою та змістом не у повній мірі відповідають вимогам до неї, оскільки під час її винесення в постанові у графі «зафіксовано транспортний засіб» має бути серед іншого відображено марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (а разі використання такого) повна маса транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, із зазначенням номеру вісі, фактичного навантаження на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги. Вимоги щодо необхідності відображення наведених відомостей у постанові кореспондують вимогам ст. 283 КУпАП в частині зазначення опису обставин, установлених під час розгляду справи.
Зі змісту постанови серії АА № 00018413 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП від 02.04.2024 вбачається, що суть порушення полягає у тому, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,163% (4,865 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20,522% (2,36 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тонн.
Крім того, вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, фактичної міжосьової відстані (номер вісі), фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм. При цьому, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано. Фотографія, яка міститься у самій постанові, що оскаржується, не дає можливості спростувати доводи позивача про те, що вказаний у постанові вантажний автомобіль рухався з причепом, і встановлена маса складає масу не самого вантажного автомобіля, а автомобіля з причепом.
Тобто сама постанова не дає можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та перевірити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства. Будь - яких інших доказів на підтвердження правомірності дій посадової особи, яка винесла постанову, відповідачем у оскаржуваній постанові не наведено.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.
Також вказує, що позивач не є відповідальною особою у даному випадку, так як 23.06.2023 між позивачем та ТОВ «Укрконтакт-збут» було укладено договір оренди транспортного засобу, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лічевецькою Л.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 651. Відтак, позивач не використовує належний йому транспортний засіб, він перебуває у користуванні та повному господарському володінні вказаного суб`єкта господарювання. З огляду на вказане, позивач не є відповідальною особою в розрізі досліджуваних правовідносин, що вказує на те, що оскаржувана постанова винесена не на ту особу.
Підсумовуючи зазначає, що зміст оскаржуваної постанови серії АА № 00018413 від 02.04.2024 не дає можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та перевірити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства. Дослідивши оскаржувану постанову вважає, що оформлення вказаної постанови здійснено з порушенням вимог Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі № 512. Зокрема, у спірній постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.
Враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу II Інструкції № 512, а також враховуючи, що ні Порядком № 1174, ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), зазначення відповідних відомостей в постанові є обов`язковим та надає можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.
Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).
Крім того, 19.08.2024 представник відповідача Бугаєнко С.С. через систему «Електронний суд» подала до суду додаткові пояснення у справі, у яких вказує, що у позовній заяві позивач зазначає, що він не є відповідальною особою за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки ним було передано транспортний засіб МАN ТGS 18.360, державний номерний знак НОМЕР_1 ТОВ «Укрконтакт-збут» за договором оренди від 23.06.2023 № 651, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лічевецькою Л.Г. Однак, відповідач категорично не погоджується з даним висновком позивача. Вказує, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС. З огляду на це, суб`єкт відповідальності не міг бути встановлений неналежним чином під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, оскільки інформація про відповідальну особу (власника транспортного засобу) надходить Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті автоматично, не може бути жодним чином змінена та не може піддаватися сумнівам. Пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1145 визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу. Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку 1145, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Відповідно до підпункту 2,3 пункту 2 Порядку 1145 електронна заява - заява про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача за формою згідно з додатком 1, яка формується через електронний кабінет водія функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС (електронний кабінет водія) із накладенням електронного підпису заявників, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (електронний підпис), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням його мобільного додатка (Портал Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, з накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID») або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія відповідно до Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронні документи та електронний документообіг»; заява - заява про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача за формою згідно з додатком 1, оформлена в паперовій формі та підписана заявниками в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Пункт 3 Порядку № 1145 визначає, що підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Згідно інформаційних даних, що надійшли від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, відповідальною особою за даним транспортним засобом на момент скоєння правопорушень був громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи позивача про те, що він не є відповідальною особою за вчинення даного адміністративного правопорушення, оскільки транспортний засіб переданий ТОВ «Укрконтакт-збут» за договором оренди від 23.06.2023 є необґрунтованими, оскільки інформація про належного користувача не була внесена в Єдиний державний реєстр транспортних засобів. Таким чином, відповідальною особою за вчинення даного адміністративного правопорушення є саме ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу. Таким чином, просить долучити пояснення до матеріалів справи та прийняти їх до уваги при прийнятті рішення, та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Потапенко С.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи та обставини викладені у позовній заяві. Додатково зазначив, що позивачу стало відомо про складену постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення від державної виконавчої служби, коли вже було відкрито виконавче провадження щодо ОСОБА_1 . На запитання представника відповідача повідомив, що адреса реєстрації транспортного засобу і адреса направлення постанови про адміністративне правопорушення є ідентичною, при цьому ОСОБА_1 місце проживання не змінював та не вносив зміни до реєстру транспортних засобів, у зв`язку з передачею автомобіля в оренду. Вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною, не відповідає передбаченій законодавством формі та вимогам та просить її скасувати на підставі доводів викладених у позовній заяві.
Представник відповідача Мельничук І.В. у судовому засіданні у режимі відеоконференції позовні вимоги не визнала та заперечувала щодо їх задоволення. Зазначила, що вказана постанова винесена відповідно до норм законодавства та містить всі необхідні дані. Крім того, зазначила, що все вираховується в автоматичному режимі і при прийнятті рішення враховуються всі показники, в тому числі і похибка пристрою. Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС встановлено, що транспортний засіб позивача зареєстрований за ОСОБА_1 , будь яких відомостей про передачу його транспортного засобу в оренду іншим особам у даному реєстрі не зазначено. Вказана постанова була направлена протягом трьох днів за адресою реєстрації транспортного засобу, тобто на адресу позивача. Тож, вважає постанову такою, що винесена з дотриманням всіх положень закону та показників і похибок, відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, враховуючи доводи та обґрунтування, викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях від 19.08.2024, що містяться у матеріалах справи.
Представник третьої особи Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, до початку розгляду подали клопотання від 20.09.2024, у якому просили розгляд справи здійснювати без участі їхнього представника.
Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи доводи, викладені у позовній заяві, відзиві та додаткових поясненнях, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. складено постанову серії АА № 00018413 від 02.04.2024, згідно з якою 28.03.2024 о 02 год. 12 хв. за адресою М-30, км 440+527, Вінницька область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12.163% (4,865 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20.522 % (2,36 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Відповідно до п.п. 22.1, 22.2 Правил дорожнього руху України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу. Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху. Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобов`язаний контролювати навантаження транспортного засобу та здійснювати контроль переміщення вантажу (в тому числі технічними засобами) під час руху транспортного засобу. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Як передбачено п.22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, фактичної маси (пункт б) комбінованим транспортним засобом - двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тонн; місцевого значення - 24 тонни, навантаження на вісь - максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 11,5 тонн, місцевого значення 7 тонн.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.
Згідно з пунктом 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно ст. 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачена адміністративна відповідальність і передбачене стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (Порядок № 1174).
Так, згідно із пунктом 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах.
Положеннями пункту 12 цього Порядку врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи.
Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-комунікаційної системи у вигляді метаданих (п.13,14 Порядку).
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки, інформацію про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, зовнішні габарити транспортного засобу (за можливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі (за наявності); фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності. Передача інформаційних файлів та метаданих через незахищене середовище (Інтернет) повинна здійснюватися з використанням засобів криптографічного захисту інформації, які мають чинні позитивні експертні висновки у сфері криптографічного захисту інформації. Для автентифікації автоматичних пунктів та підтвердження цілісності на кожен інформаційний файл автоматично накладається кваліфікована електронна печатка або кваліфікований електронний підпис. (пункт 10 Порядку №1174).
При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: про транспортний засіб; - відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; - наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, - та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку №1174).
Як зазначено у постанові серія АА № 00018413 від 02.04.2024 технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване адміністративне правопорушення є комплексний технічний засіб марки WIM 55, 055*003, сертифікат відповідності № 35-02/1463,1464,1465; 23-21/000240,241,242 чинний до 04.10.2024.
Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022) затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі (Інструкція).
Інструкція визначає процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - уповноважена посадова особа) відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Абзацом 3 пункту 8 Інструкції встановлено, що постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі Положення № 103). Відповідно до пункту 1 Положення № 103 Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з пунктом 4 Положення № 103, серед основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті. Відповідно до пункту 5 Положення № 103, Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритноваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення, здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Укртрансбезпеки, здійснює інші повноваження, визначені законом тощо.
Під час реалізації функцій держави, визначених підпунктом 15 пункту 5 Положення, працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства.
Враховуючи норми ст. 229 КУпАП, уповноважена особа Департаменту державного контролю на транспорті в межах визначених повноважень мала право на складання постанови від 02.04.2024.
Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122-2, ч. ч. 2,3 ст. 132-1, ст. 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених ст. 132-2 цього Кодексу.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122-2, ч.2,3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення (ч.5 ст. 276 КУпАП).
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2.3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у 1 ст. 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені ст. 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як передбачено ч.1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2, 3 ст. 132-1цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Під час розгляду справи встановлено, що власником автомобіля МAN TGS 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 31.05.2023 ТСЦ 7141, про що вказано у договорі оренди транспортного засобу від 23.06.2023, та що не заперечується самим позивачем.
При цьому, суд оцінює критично твердження позивача, про те, що указаний в постанові від 02.04.2024 автомобіль MAN TGS 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві власності, на час складання цієї постанови не перебував у його користуванні, а був переданий в оренду ТОВ «Укрконтакт збут» згідно договору оренди від 23.06.2023, копію якого додано до позову, оскільки інформація про належного користувача не була внесена в Єдиний державний реєстр транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.
Як зазначалося вище, підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу, у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Такі заяви щодо указаного автомобіля на час винесення постанови у цьому реєстрі були відсутні, відповідальною особою за вчинення даного адміністративного правопорушення визнано ОСОБА_1 , як власник транспортного засобу.
Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010.
Таким чином, постановою № 00018413 від 02.04.2024 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 12.163% (4.865 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 20.522% (2.36 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.
Також у оскаржуваній постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу.
Крім того, інформаційна картка габаритно-вагового контролю (додається) містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідними для встановлення складу та події адміністративного правопорушення.
До того ж, у постанові зазначається формула розрахунку розрахунків перевищення габаритно-вагових норм: % перевищення = ((Хфакт. - Хнорм. - похибка пристрою)/ Хнорм.)*100%, де Хфакт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР; Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ ОІМГ К 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).
Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.
Отже, постанова серії АА № 00018413 від 02.04.2024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та Порядком № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).
Перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із нормами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно, доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-2 КУпАП є зокрема, - автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Отже, для вирішення питання про наявність (відсутність) адміністративного правопорушення необхідно по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, встановлено, що вказаною вище постановою від 02.04.2024 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, а саме за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України.
Як зазначено у постанові серія АА № 00018413 від 02.04.2024 технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване адміністративне правопорушення є комплексний технічний засіб марки WIM 55, 055*003, сертифікат відповідності № 35-02/1463,1464,1465; 23-21/000240,241,242 чинний до 04.10.2024.
Слід зазначити, що під час судового розгляду справи судом досліджено постанову серія АА № 00018413 від 02/04/024 та встановлено, що вона відповідає вимогам статті 283 КУпАП та містить всі відомості, передбачені вказаною правовою нормою.
Так, оскаржувана постанови про адміністративне правопорушення містить відомості про найменування органу та посадової особи, які винесли постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, встановлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фотозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання навантаження на осі.
Оскаржувана постанова, враховуючи норми п. 17 вказаного вище Порядку №1174, містить інформацію про виміряні, з урахуванням похибки, вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні, що в постанові зазначено шляхом посилання на пункт 22.5 Правил дорожнього руху України.
При цьому, як на думку суду, інформації, що наведена у вказаній постанові від 02.04.2024 цілком достатньо для висновку про те, чи має відповідна подія склад адміністративного правопорушення.
З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).
Доводи представника позивача про те, що відсутнє перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, про невірність підрахунків, суд вважає необґрунтованими.
Таким чином, за результатами розгляду справи, досліджених доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки не знайшли підтвердження під час розгляду справи. Досліджені докази підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення щодо перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України.
На думку суду, постанова серії АА № 0008413 від 02.04.2024 відповідає вимогам чинного законодавства. Твердження позивача та його представника не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами під час розгляду справи і, навпаки, спростовуються доказами, наданими відповідачем, що містяться у матеріалах справи.
За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є доведеним, притягнення його до адміністративної відповідальності вважається законним, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати (сплачений судовий збір) слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий: Н. М. Кондрацька