Справа № 754/14653/24
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/218/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

14 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , через представника - адвоката Сподинюк Людмилу Степанівну, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1005 від 05.10.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі за відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення;

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1006 від 05.10.2024 винесену, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі за відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення.

Позовній вимоги мотивовані тим, що 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 працівниками поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_2 було складено на позивача два протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, один - за відмову пред`явити військово-обліковий документ, інший - за відмову у проходженні військово-лікарської комісії.

05.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 1006, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500,00 грн.

Того ж дня 05.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № 1005, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500,00 грн.

Щодо постанови № 1006 від 04.10.2024 позивач вказує, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 мали можливість отримати із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» персональні дані позивача щодо його перебування на військовому обліку у відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , натомість доказів отримання такої інформації немає, як і доказів непред`явлення позивачем військово-облікового документа, а тому у відповідача не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до примітки ст. 210 КУпАП. Відповідач, всупереч вимогам статей 245, 247 та 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перевірив та не врахував наявність обставин, які виключають притягнення позивача до адміністративної відповідальності, хоча мав як можливість, так і обов`язок це зробити. Більше того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач неодноразово наголошував на таких обставинах, однак відповідач їх проігнорував, що є порушенням законодавчо встановлених гарантій захисту прав і законних інтересів особи, яка притягується до відповідальності.

Щодо постанови № 1005 від 05.10.2024 позивач зауважує, що четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено позивача для проходження військово-лікарської комісії, на день подачі позову до суду позивач проходить військово-лікарську комісію. Позивач не подавав заяву про постановку на облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно на обліку у відповідача позивач не перебував, про що відповідачу було відомо, адже ним здійснювалась перевірка по базі «Оберіг». Також працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про те, що у позивача є право на відстрочку та документи були направлені засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем перебування на військовому обліку. Відповідач ані в постанові, ані в протоколі не посилається на конкретне направлення на ВЛК або повістку на ВЛК, виписані на ім`я позивача. Також, фіксуючи «начебто» відмову позивача від проходження ВЛК відповідач у постанові та протоколі не посилається на складений акт про відмову, який повинен бути складений уповноваженою особою, а посилається лише на рапорт складений працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у проходженні ВЛК.

Позивач вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковник ОСОБА_4 , не маючи у своєму розпорядженні жодних доказів, неправильно оцінив обстановку та прийняв незаконні рішення, які не відповідають вимогам закону та не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення.

Позиція відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.10.2024 уповноваженою особою відповідача відносно позивача та за участю позивача складено протокол № 1006 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення відповідача ОСОБА_5 від 04.10.2024 та поясненнями позивача від 04.10.2024 про те, що він забув взяти документи з собою, коли вийшов в магазин. 05.10.2024 начальником відповідача відносно позивача винесена постанова №1006, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. Постанова була отримана позивачем 05.10.2024.

04 жовтня 2024 об 11:15 год позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням відповідача, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідальність за такі дії передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 04.10.2024 уповноваженою особою відповідача відносно позивача та за участю позивача складено протокол № 1005 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується рапортом від 04.10.2024 начальника групи документального забезпечення відповідача ОСОБА_6 . 05.10.2024 начальником відповідача відносно позивача винесена постанова № 1005, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. Постанова була отримана позивачем 05.10.2024.

Представник відповідача зазначає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вправі розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення через свого керівника. При цьому, відповідними повноваженнями, як свідчить аналіз Положення № 154, наділені не лише територіальні центри комплектування та соціальної підтримки із статусом юридичної особи, а й їх відокремлені підрозділи, попри відсутність у них статусу юридичної особи.

Позивачем військово-обліковий документ (ВОД) на законну вимогу представника відповідача пред`явлений не був, також позивачем не надано доказів пред`явлення ВОД на вимогу відповідача.

Вимога відповідача про проходження позивачем ВЛК була пред`явлена 04.10.2024 при перебуванні позивача у приміщенні відповідача, відповідно, потреба у наданні позивачу повістки для з`явлення до відповідача для проходження ВЛК була відсутня та вимогами чинного законодавства не передбачена. Також вимогами чинного законодавства не встановлена обов`язкова вимога взяття військовозобов`язаного на облік для направлення його на ВЛК.

Вимога відповідача про проходження позивачем військово-лікарської комісії була законною вимогою, вимога відповідача до позивача була пред`явлена в особливий період. Невиконання відповідачем в особливий законної вимоги відповідача про проходження ВЛК є порушенням вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Представник відповідача вказує, що позивач здійснив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію; порушення позивачем вчинене в особливий період; відповідачем при притягненні позивача до відповідальності дотримані усі вимоги законодавства, позивачем не надано жодних належних та достовірних доказів, які б вказували на порушення відповідачем норм закону. Представник відповідач зауважує, що долучена позивачем до позову роздруківка електронного ВОД не містить дані про проходження позивачем станом на 04.10.2024 ВЛК.

Позиція відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та повідомляє, що ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться поза межами повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та підпорядкованих районних ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває, а відтак ніяких адміністративних стягнень у справі про адміністративне правопорушення до нього не застосовувалося.

Відповідь на відзив на позовну заяву

Представниця позивача підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Посилаючись на Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, представниця позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 прямо підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 жовтня 2024 року.

28 жовтня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідач просив суд проводити розгляд справи без участі відповідача.

28 жовтня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву.

29 жовтня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 30 жовтня 2024 року позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представники відповідачів до суду не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до даних з додатку «РЕЗЕРВ+» ОСОБА_1 оновив свої дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів 12.07.2024, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та має відстрочку від призову на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказана обставина також підтверджується довідкою від 11.10.2024 № 1220 та довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 386604 від 27.09.2024.

Згідно з рапортом працівника поліції від 04 жовтня 2024 року, 04.10.2024 під час несення служби було зупинено та перевірено по базі ІПНП громадянина ОСОБА_1 . Згодом громадянина було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол № 1006 про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому вказується, що 04 жовтня 2024 року о 08 год 30 хв у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_7 , що підтверджується його рапортом від 04.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 59, 63 та ч. 3 ст. 10 Конституції України. Також позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09:00 год 05 жовтня 2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 04 жовтня 2024 року він вийшов з дому в магазин і забув сумку з документами вдома.

05 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_8 було винесено постанову № 1006, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. Вказаною постановлю встановлено, що ОСОБА_1 04 жовтня 2024 року о 08 год 30 хв у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенанта ОСОБА_7 , що підтверджується його рапортом від 04.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2024 ОСОБА_1 було вручено повістку № В3-48206 від 04.10.2024 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 05.10.2024 о 08:30 для проходження військово-лікарської комісії. На вказаній повістці міститься помітка, що позивач прибув 05.10.2024.

04 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол № 1005 про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому вказується, що ОСОБА_1 об 11 год 15 хв 04 жовтня 2024 року відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_9 від 04.10.2024), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

05 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_8 було винесено постанову № 1006, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. Вказаною постановлю встановлено, що ОСОБА_1 об 11 год 15 хв 04 жовтня 2024 року відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_9 від 04.10.2024), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 був присутній 05 жовтня 2024 року під час винесення постанов № 1006 та 1005 та користувався допомогою адвоката Сподинюк Людмили Степанівни, а також отримав оскаржувані постанови.

Також позивачем надано картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного з метою визначення ступеня придатності КНП Монастирищенська БПЛ, з якої вбачається, що 09.10.2024 та 10.10.2024 він проходив ВЛК.

Норми права та мотиви суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до приписів частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо постанови № 1006 про адміністративне правопорушення від 05.10.2024

Відповідно до частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Установлено, що вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024.

Однак доказів проведення фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів позивача із застосуванням технічних приладів в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до положень п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно з п. 9 та 11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу. Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до примітки статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення реєстру. Адміністратором реєстру є держатель реєстру.

Згідно з Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міністерством оборони України. Безпосереднє керівництво територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки і контроль за їх діяльністю здійснюють відповідні оперативні командування, а загальне - Командування Сухопутних військ Збройних Сил, яке узгоджує основні питання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з відповідними структурними підрозділами Генерального штабу Збройних Сил та Міноборони.

Відповідно до п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, під час перевірки військово-облікового документа:

уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком);

поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та мають можливості отримувати необхідні дані з реєстру.

Оскільки позивач своєчасно у встановлено порядку оновив дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, то на момент складення протоколу № 1006 від 04.10.2024 та винесення постанови 05.10.2024, електронний військово-обліковий документ, який має таку саме юридичну силу як і паперовий, міг бути перевірений співробітниками відповідача, у зв`язку з чим положення частини третьої статті 210-1 КУпАП не можуть бути застосовані до дій позивача.

Слід зауважити, що оскільки відсутній факт порушення позивачем правил військового обліку, визначених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час перевірки документів щодо його військового обов`язку, то і підстави супроводжувати позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки були відсутні.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інкримінованого йому протоколом № 1006 про вчинення адміністративного правопорушення від 04.10.2024, немає.

Щодо постанови № 1005 про адміністративне правопорушення від 05.10.2024

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_12 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_1 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові від 04.10.2024 № 1005 вказується, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У матеріалах справи немає доказів того, що позивачу взагалі надавалось направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, як і немає витягу з журналу реєстрації таких направлень. Натомість, позивачу була вручена повістка від 04.10.2024 на проходження військово-лікарської комісії на 05.10.2024. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що 05.10.2024 позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, протокол про адміністративне правопорушення від 04.10.2024 складено до настання моменту, коли позивач мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження ВЛК.

Окрім того, судом встановлено, що станом на 04.10.2024 позивач знаходиться на обліку у 4-му відділенні ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4) та у період 09.10.2024 та 10.10.2024 проходив ВЛК.

Також слід зауважити, що відповідно до абзацу 3 п. 63 Порядку військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

Позивач з вересня 2024 року має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим звільнений від обов`язку проходження військово-лікарської комісії.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інкримінованого йому протоколом № 1005 про вчинення адміністративного правопорушення від 04.10.2024, немає.

Щодо кола учасників справи

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_12).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до переліку органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, затвердженого наказом Міністерства оборони України 20 травня 2016 року № 270 (у редакції наказу Міністерства оборони України 22 грудня 2021 року № 394), зокрема, визначені обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи принцип територіального підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_2 є неналежним відповідачем у даній справі.

Щодо інших обставин

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Однак відповідач, здійснюючи одночасний розгляд адміністративних справ щодо позивача, не застосував приписи ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що постанови № 1006 та 1005 у справах про адміністративні правопорушення, винесені 05 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_8 , про притягнення ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафів у розмірі по 25500 грн слід скасувати, а провадження по адміністративних справах відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, підстав для задоволення позову у частині позовних вимог про визнання протиправними постанов про адміністративне правопорушення немає, оскільки належним способом захисту у разі протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України є скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови підлягає частковому задоволенню.

Щодо судових витрат

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, тому слід стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1005 від 05.10.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1006 від 05.10.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , код відомчого обліку МОУ в ЄДРЮОФОПГФ НОМЕР_3, місце знаходження: АДРЕСА_1.

Співвідповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складно та підписано 30.10.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК