Справа № 400/6166/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/6166/24

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання зарахувати на спеціальний військовий облік як заброньованого та надати відстрочку на військову службу під час мобілізації до 01.09.2024,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в не зарахуванні позивача на спеціальний військовий облік як заброньованого та ненаданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивача на спеціальний військовий облік як заброньованого та надати йому відстрочку на військову службу під час мобілізації до 01.09.2024;

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у врученні 28.05.2024 позивачу повістки на відправку (мобілізаційне розпорядження) на 01.07.2024.

В обґрунтування позову вказував, що згідно з наказом Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471 про бронювання військовозобов`язаного позивачу, який працює з 16.12.2008 у ТОВ СП НІБУЛОН, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 01.06.2024. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 № 516 Про продовження строків дії відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строк дії відстрочок, наданих відповідними рішеннями Мінекономіки продовжено автоматично на три місяці. Однак, відповідач відмовився ставити позивача на спеціальний військовий облік через технічну помилку у вищезазначеному наказі Мінекономіки, в якому невірно вказано військово-облікова спеціальність (далі ВОС) позивача, а саме: 102 замість 100. Більше того, відповідач вручив позивачу повістку на відправку до команди НОМЕР_1 на 01.07.2024. Такі бездіяльність та дії відповідача, на переконання позивача, є протиправними.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволений частково.

Визнані протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у врученні 28.05.2024 ОСОБА_1 повістки на відправку (мобілізаційне розпорядження) на 01.07.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 1059 (Одна тисяча п`ятдесят дев`ять) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що враховуючи наведене, а також відсутність у позивача відповідної відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням (зазначеного вище) усного рішення про відмову в зарахуванні позивача на спеціальний військовий облік, відповідачем правомірно вручено позивачу повістку на відправку (мобілізаційного розпорядження) на 01.07.2024.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач, послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач з 16.12.2008 по теперішній час працює в ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ ПІДПРИЄМСТВІ НІБУЛОН, а з 01.07.2009 апаратником очищення вод, що підтверджується його трудовою книжкою серія НОМЕР_2 , заповненої 23.12.1987.

Відповідно до даних військового квитка позивача серія НОМЕР_3 він має ВОС 100182А.

Згідно з пунктами 1 і 2 наказу Міністерства економіки України від 01.12.2023 № 18471 Про бронювання військовозобов`язаних за ТОВ СП НІБУЛОН (далі наказ Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471) заброньовано за ТОВ СП НІБУЛОН на період мобілізації та на воєнний час військовозобов`язаних, які працюють у зазначеному товаристві, за списком, погодженим Генеральним штабом Збройних Сил України (реєстраційний номер 300/1/С/34250 від 29.11.2023), крім військовозобов`язаного, щодо якого відсутнє погодження Генерального штабу Збройних Сил України про бронювання згідно з листом Генерального штабу Збройних Сил України від 29.11.2023 № 300/1/С/34250, а також надано вказаним військовозобов`язаним відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців.

Відповідно до витягу з наказу Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471 позивачу, який має ВОС 102, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 01.06.2024.

Листом від 08.12.2023 № 11306-1/3-23/48 ТОВ СП НІБУЛОН надіслало на адресу відповідача повідомлення про бронювання позивача, в якому зазначено, що йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 01.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 907.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 27.05.2024 № 105/15 позивача визнано придатним до військової служби.

Пізніше відповідач вручив позивачу повістку на відправку по команді НОМЕР_1 на 01.07.2024.

20.06.2024 представниця позивача звернулась до відповідача із заявою про те, що позивач не може бути мобілізованим станом на 01.07.2024.

У листі від 27.06.2024 № 1/1/8188 відповідач повідомив представницю позивача, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки зазначення в рішенні Мінекономіки про бронювання невірної ВОС позивача є підставою для відмови йому в зарахуванні на спеціальний військовий облік.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо вручення 28.05.2024 позивачу повістки на відправку (мобілізаційного розпорядження) на 01.07.2024 є протиправними, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 № 516 Про продовження строків дії відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації строк дії відстрочки позивача продовжено до 01.09.2024, і станом на 01.07.2024 відповідач не прийняв будь-якого рішення на підставі розгляду відповідного повідомлення ТОВ СП НІБУЛОН про бронювання позивача.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направленням) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Абзацом четвертим статті 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі Закон № 3543-ХІІ) встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Основного Закону України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації (частини п`ята і шоста статті 4 Закону № 3543-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 Про загальну мобілізацію, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ (далі Указ № 65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 3 Указу № 65/2022 встановлено, що мобілізація проводиться протягом 90 днів із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 № 59/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2916-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Указом Президента України від 26.07.2023 № 452/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Указом Президента України від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Указом Президента України від 05.02.2024 № 50/2023, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 № 272/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3685-ІХ, та Указом Президента України від 23.07.2024 № 470/2024, відповідно з 25.05.2022 на 90 діб, з 23.08.2022 на діб, з 21.11.2022 на 90 діб, з 19.02.2023 на 90 діб, з 20.05.2023 на 90 діб, з 18.08.2023 на 90 діб, з 16.11.2023 на 90 діб, з 14.02.2024 на 90 діб, з 14.05.2024 на 90 діб та з 12.08.2024 на 90 діб.

Згідно зі статтею 4 Указу № 65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Абзацом другим частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (у редакції, чинній до 17.05.2024) встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, а саме: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ (у редакції, чинній з 18.05.2024) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Таким чином, у період проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 Про загальну мобілізацію, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до і після 18.05.2024 військовозобов`язані, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час, зокрема, за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 1 Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (далі Порядок № 76) (у редакції, чинній до 07.06.2024), цей Порядок визначає механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 2 Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024) бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі список), погодженими Генеральним штабом Збройних Сил (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки).

Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі відстрочка).

Абзацом першим пункту 8 Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024) встановлено, що підприємства, установи і організації, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, подають список до центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у відповідній сфері, або відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, або відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської військової/військово-цивільної адміністрації (у разі її утворення), на території юрисдикції якої вони розташовані.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024) за результатами перевірки списків, поданих відповідно до пункту 9 цього Порядку, щодо повноти їх заповнення, наявності обґрунтувань та погодження Генеральним штабом Збройних Сил (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) Мінекономіки приймає у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання зазначених списків рішення про бронювання військовозобов`язаних.

Зазначення в рішенні Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного неправильної інформації про його прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), рік народження, військово-облікову спеціальність (профіль), найменування (повне та скорочене) та місцезнаходження органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, код згідно з ЄДРПОУ (за наявності) може бути підставою для відмови у зарахуванні такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024) з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочок Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Генеральному штабу Збройних Сил (СБУ, Службі зовнішньої розвідки).

Генеральний штаб Збройних Сил (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки).

Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа і організація видає військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.

Витяг, завірений підписом керівника та печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.

Витяг видається військовозобов`язаному під розпис у відомості видачі бланків спеціального військового обліку, складеній за формою згідно з додатком 4.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.

Таким чином, відповідно до Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024) рішення про бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, приймалось Мінекономіки. Витяги з наказів Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного надсилалась відповідними підприємствами, установами та організаціями до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку. Вказаний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаного зобов`язаний був у строк 5 робочих днів прийняти відповідне рішення:

або про зарахування такого військовозобов`язаного на військовий облік;

або про відмову в зарахуванні такого військовозобов`язаного на військовий облік з підстав, установлених абзацом другим пункту 10 Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024).

Як правильно встановив суд першої інстанції, позивач з 16.12.2008 по теперішній час працює в ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ ПІДПРИЄМСТВІ НІБУЛОН, яке відповідно до наказа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 22.02.2024 № 507 Про підтвердження ТОВ СП НІБУЛОН статусу критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Згідно з пунктами 1 і 2 наказу Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471 позивача заброньовано за ТОВ СП НІБУЛОН на період мобілізації та на воєнний час, а також йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 01.06.2024.

Листом від 08.12.2023 № 11306-1/3-23/48 ТОВ СП НІБУЛОН надіслало на адресу відповідача повідомлення про бронювання позивача, в якому зазначено, що позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 01.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 907.

У наказі Мінекономіки від 01.12.2023 вказано, що позивач має ВОС 102, хоча відповідно до даних його військового квитка у нього ВОС 100.

Як наслідок, враховуючи абзац другий пункту 10 Порядку № 76 (у редакції, чинній до 07.06.2024) і абзац другий пункту 11 Порядку № 76 (у редакції, чинній з 08.06.2024), відповідач мав право прийняти рішення про відмову у зарахуванні позивача на військовий облік.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 18.05.2024 № 1004-18052024 позивач не є заброньованим.

Водночас у матеріалах справи відсутні відомості про прийняте відповідачем за результатами розгляду повідомлення ТОВ СП НІБУЛОН про бронювання позивача на підставі наказу Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471 протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого повідомлення:

ні про зарахування позивача на спеціальний військовий облік;

ні про відмову в зарахуванні його на військовий облік.

Відповідно до абзаців першого і другого статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З вищевикладеного слідує, що за результатами розгляду відповідного повідомлення ТОВ СП НІБУЛОН відповідач не прийняв жодного рішення стосовно позивача ні про зарахування його на спеціальний військовий облік, ні про відмову в зарахуванні на спеціальний військовий облік.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного відповідного рішення.

У пунктах 70-71 рішення по справі Рисовський проти України (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, Ґаші проти Хорватії (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, Трґо проти Хорватії (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Відтак позивач не повинен нести негативні для себе наслідки у зв`язку з тим, що відповідач внаслідок протиправної бездіяльності не прийняв будь-якого рішення (про зарахування на спеціальний військовий облік або про відмову в зарахуванні на вказаний облік) за результатами розгляду повідомлення ТОВ СП НІБУЛОН про бронювання позивача на підставі наказу Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471.

За таких умов у період чинності відстрочки позивача від призову військову службу під час мобілізації, наданої йому згідно з наказом Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471, відповідач не мав права призивати позивача на військову службу під час мобілізації (тобто отримувати вигоду від своєї протиправної бездіяльності), до прийняття ним рішення на підставі розгляду відповідного повідомлення ТОВ СП НІБУЛОН про бронювання позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 № 516 Про продовження строків дії відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації установлено, що строки дії відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації, наданих військовозобов`язаним відповідними рішеннями Міністерства економіки згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 Деякі питання реалізації положень Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час (Офіційний вісник України, 2023 р., № 15, ст. 940), які не закінчилися на день прийняття цієї постанови, продовжуються автоматично на три місяці.

Отже, строк дії відстрочки позивача, яка надана йому згідно з наказом Мінекономіки від 01.12.2023 № 18471, продовжено до 01.09.2024.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції дійшов висновку, що вручення 28.05.2024 позивачу повістки на відправку (мобілізаційного розпорядження) на 01.07.2024 є протиправними, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024 № 516 Про продовження строків дії відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації строк дії відстрочки позивача продовжено до 01.09.2024, і станом на 01.07.2024 відповідач не прийняв будь-якого рішення на підставі розгляду відповідного повідомлення ТОВ СП НІБУЛОН про бронювання позивача.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року у справі № 400/6166/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29.10.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький