Справа № 161/16342/24
Суддя: Антіпова Т. А.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/234/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Антіпової Т.А., за участю секретаря судового засідання Семенової І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, в залі суду в місті Луцьку справу за адміністартвиним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову №781 ЛРТЦК від 23 серпня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.3 с.210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог вказує, що, 23 серпня 2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин, чому його даних не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та одночасно подати документи для отримання відстрочки від мобілізації, оскільки, відповідно до порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, він не підлягає призову на військову службу (відсутність інших осіб, які не є військовозобовов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Однак відносно нього в той же день протягом години було складено протокол про адміністративне правопорушення за № 781 та одномоментно винесено постанову № 781ЛРТЦК від 23 серпня 2024 року про адміністративне правопорушення, відповідно до якої заявник порушив правила військового обліку, а саме не перебуває на військовому обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.3 ст. 210 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17.000,00 (сімнадцять тисяч) гривень. З даною постановою позивач категорично не згідний з огляду на наступне. В 1991 році ОСОБА_1 закінчив ПТУ № 9 м. Луцька, пройшов медогляд та перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , як призовник, а з 6 жовтня 1992 року він вже перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний (відповідно до рішень ВЛК не придатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у військовий час). З жовтня 1991 року по лютий 1998 року безперервно працював на посаді штампувальник - шліфувальник на заводі апаратного зв`язку «Іскра» у місті Луцьку. З березня 1998 року по квітень 1999 року працював на посаді експедитора в ПП «Транс Експрес» у місті Луцьку. З квітня 1999 року по липень 2000 року працював на посаді робітника у ВАТ «Луцька Родючість». З листопада 2000 року по серпень 2003 року працював на посаді начальника дільниці в ТзОВ «Торчин Метал». З вересня 2003 року по травень 2004 року працював на посаді штампувальника виробів з металу у СП ТОВ «Модерн Експо». З серпня 2004 року по липень 2016 року працював на посаді інженера сервісної служби в ПП Компанія «Водна Техніка» в місті Луцьку.У зв`язку з одруженням та зміною місця реєстрації 18 вересня 2000 року був знятий з обліку в Луцькому МВК Волинської області та прийнятий на військовий облік Гіркополонківської сільської ради (Луцький РВК Волинської області), де перебуває і по даний час. З моменту постановки на військовий облік в виконкомі Гіркополонківської сільської ради місце реєстрації не змінював та фактично проживав і проживає за даною адресою ( АДРЕСА_1 ) по даний час.

На виконання вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 16 липня 2024 року звернувся в ЦНАП Боратинської сільської ради, Луцького району, Волинської області з метою оновлення даних, де отримав Витяг №12024 про актуалізацію даних військовозобов`язаного. З даного Витягу ОСОБА_1 дізнався, що його не знайдено в Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів і йому необхідно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для внесення даних в реєстр. За таких обставин він невідкладно поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак через великі черги біля ІНФОРМАЦІЯ_2 йому не вдалося вирішити питання щодо оновлення даних.

В подальшому, у зв`язку з великими чергами та неможливістю зареєструватися в е-Чергу в ІНФОРМАЦІЯ_5 на «Подачу документів для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (Військовозобов`язаний (резервіст) рядового, сержантського, старшинського складу запасу)», на яку також потрібно одночасно подати документи для «Взяття, зняття з військового обліку (Військовозобов`язаний (резервіст) рядового, сержантського, старшинського складу запасу)», він 23 серпня 2024 року надіслав Укрпоштою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 копії документів для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного (відсутність інших осіб, які не є військовозобовов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). 23 серпня 2024 року ОСОБА_1 також звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили про те, що він не перебуває на військовому обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання, чим порушує вимоги пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ст. 1 закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» і одразу було складено протокол про адміністративне правопорушення від 23.08.2024 за № 781.

З постановою №781 від 23.08.204 року він не погоджується, оскільки вона не відповідає усім обставинам справи, винесена з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 19 травня 2024 року не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.

Вважає, що він не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 2001року, бо норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку. 16.07.2024 року позивачем дані було оновлено. Також, звертає увагу суду на те, що він стояв на військовому обліку та має військовий квиток військовозобов`язаного (а.с.17-26). Тож враховуючи наведене вважає, що немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його піддано такому суворому стягненню, як 17000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу. За наведених обставин просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її, провадження у даній справі закрити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2024 року заяву було залишено без руху (а.с. 8).

23 вересня 2024 року заявником було виконано вимоги ухвали суду та усунені недоліки заяви (а.с. 11-26).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 14 год. 30 хв. 09.10.2024 року (а.с.27), яке в подальшому було відкладено на 29.10.2024 року (а.с.31).

14.10.2024 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не визнає вказаний позов та просить суд відмовити в його задоволенні. Зазначає, що постанова №781 від 23.08.2024 року є законною та обґрунтованою, оскільки 23.08.204 року було встановлено, що ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок чого вчинив адміністартивне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

23 серпня 2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 працівником ЗСУ ОСОБА_4 було складено протокол № 781 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 . Як вбачається із змісту протоколу, 23 серпня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання. Своїми діями порушив норми п.п. 1 п. 1 Правил військового обліку військовозобовязаних призовників та резервістів, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.38).

Також судом встановлено, що 23.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було винесено у відношенні ОСОБА_1 постанову за справою про адміністративне правопорушення № 781, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. (а.с. 39).

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не перебував на військовому обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання. Своїми діями порушив п.п. 1 п. 1 Правил військового обліку військовозобовязаних призовників та резервістів, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Статтею 210 КУпАП визначено, що:

(ч. 1 статті) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

(ч. 2 статті) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

(ч. 3 статті) вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі Інструкція).

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 781 від 23 серпня 2024 року, у такому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Окрім цього, Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2024 року було витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою винесення постанови №781 від 23.08.2024 року відносно ОСОБА_1 , проте відповідачем не було надано жодних інших документів, окрім протоколу №767 від 06.09.2024 рокута постанови №767 від 06.09.2024 року.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

При цьому, ні протокол про адміністративне правопорушення № 781 від 23 серпня 2024 року, ні оскаржувана постанова за справою про адміністративне правопорушення № 781 від 23 серпня 2024 року не містять відомостей про конкретний час вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого диспозицією ч. 3 статті 210 КУпАП.

Проте, як вбачається з відомостей військового квитка позивача серії НОМЕР_1 , останній з 28 жовтня 1991 року пройшов медогляд та перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , як призовник, а з 6 жовтня 1992 року перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний (відповідно до рішень ВЛК непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у військовий час). 18.12.2000 року комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 визнан непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у військовий час (а.с. 17, 21).

Окрім цього, 22.08.2024 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби за гр. ІІ розладу хвороб, підлягає повторному огляду 22.08.2029 року (а.с. 21).

Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

19 травня 2024 року набрав чинності Закон України №3696 ІХ «Про внесення змін до КУпАП, щодо відповідальності за порушення привал військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами, правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19 травня 2024 року норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало.

Норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19 травня 2024 року, одночасно із вказівкою 60-денного строку для уточнення даних військовозобов`язаних щодо військового обліку.

Суд звертає увагу, на те що пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487 взагалі не містить посилання на строк, протягом якого військовозобов`язані повинні встати на військовий облік.

Однак, із змісту постанови за справою про адміністративне правопорушення № 781 від 23 серпня 2024 року вбачається, що у провину позивачу поставлено саме не перебування на військовому обліку станом на 23.08.2024 року у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дати, коли ОСОБА_1 нібито був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік ні протокол, ні оскаржувана постанова не містять.

Варто зауважити, що згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Варто також зауважити, що свій обов`язок з приводу оновлення (уточнення) даних, який визначений ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 виконав своєчасно, а саме 16 липня 2024 року, що підтверджується витягом №172024 про актуалізацію даних військовозобов`язаного, перебував на військовму обліку з 1991року, періодично проходить лікарські комісії, висновки за результатми чого містяться в військовму квитку позивача (а.с.16, 17-26).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На переконання суду, встановлені в ході розгляду справи обставини, у своїй сукупності свідчать про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, суду не надані, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст. 210, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП - задовольнити.

Постановуначальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення №781 від 23.08.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 01 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Т.А. Антіпова