Справа № 420/10060/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10060/24

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

01 квітня 2024 року ДП «Морський торговельний порт «Південний» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправною та скасувати вимогу Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень № 151505-14/1260-2024 від 19.03.2024 року, якою його зобов`язано забезпечити відшкодування шкоди (збитків) внаслідок невиконання умов укладеного договору щодо постачання ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС»» електричної енергії.

В обґрунтування позовних вимог ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» зазначає, що позапланова виїзна ревізія могла проводитись Південним офісом Держаудитслужби лише на підставі рішення суду, яке в даному випадку відсутнє. Щодо вимоги Держаудитслужби про забезпечення відшкодування ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» шкоди, яка виникла внаслідок невиконання останнім умов укладеного договору щодо постачання електричної енергії на загальну суму 17 346 553,80 грн, позивач зазначив, що задовго до проведення перевірки (у жовтні 2022 року) позивач самостійно вже вчинив дії, спрямовані на стягнення з ТОВ «Укр Газ Ресурс» понесених збитків у розмірі 17 346 553,80 грн, а саме звернувся до суду з відповідним позовом (справа № 910/11419/22), наразі остаточного рішення по справі ще не ухвалено.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що за результатами проведеної перевірки закупівель встановлено порушення, які зафіксовані в акті перевірки №05/12/04 від 19.02.2024, а саме встановлено, що позивачем як не заперечується існування збитків, так і не забезпечено відшкодування цієї шкоди у розмірі 17 346 553,80 грн, які вимагається Південним офісом Держаудитслужби, а тільки триває намагання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог ДП «Морський торговельний порт «Південний» відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача, а саме: не враховано, що ДП «Морський торгівельний порт «Південний» задовго до проведення ревізії самостійно вчинило дії, направлені на стягнення з ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» збитків у розмірі 17 346 553,80 грн та продовжує їх вчиняти станом на теперішній час. Крім того, висновок суду стосовно того, що оскаржувана вимога не породжує правових наслідків (зокрема обов`язки) для позивача, а тому не може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного контролю, спростовується іншим правовим висновком суду, що вимога є індивідуально-правовим актом та породжує правові наслідки, зокрема обов`язки, для свого адресата, і в силу закону є обов`язковою для виконання, тому такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства. Також судом не враховано, що згідно акту перевірки та рішення суду у справі № 910/11419/22 винною стороною у спричиненні збитків є контрагент позивача - ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС». Тому зазначаючи у рішенні, що єдиною метою оскаржуваної вимоги є спонукання позивача до добровільного відшкодування шкоди, суд першої інстанції фактично визначив, що у надмірному використанні бюджетних коштів винен сам позивач. Апелянт також вказує, що в оскаржуваній вимозі відсутні способи усунення виявленого порушення, адже відповідач не конкретизував, які саме дії, крім звернення до суду, має вчинити позивач для відшкодування збитків.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Південним офісом Держаудитслужби відповідно до пп.1 п. 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державою аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №631 від 01.08.2013, на підставі направлень №№34-36 від 26.01.2024 проведено перевірку закупівель ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» (попередня назва Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» (ДП «МТП «Южний») при плануванні, проведенні процедур закупівлі, укладанні договорів про закупівлю та їх виконання за номерами ID: UA-2021-10-21-012546-b, UA-2022-06-09-004173-F, UA-2020-10-23-010769-a, UA-2021-11-15-014781-f і закупівлі природного газу за період з 01.12.2021-31.12.2022рр на конкурсних засадах без процедур, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», за результатами якої 19.02.2024 складено акт №05-12/04 (а.с. 18-47).

Актом перевірки встановлено, що внаслідок невиконання ТОВ «Укр Газ Ресурс» укладеного договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 щодо постачання електричної енергії в повному обсязі, ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» 03.12.2021 укладено договір №Т/ВГЕ-273/21 та проведено розрахунки з постачальником «останньої надії» (постачальник, який за певних обставин не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу або електроенергії на обмежений проміжок часу) з ДПЗД «Укрінтеренерго» за цінами: в жовтні 2021 4,99575 грн. за 1 кВт/год без ПДВ, у листопаді 2021 4,78665 грн. за 1 кВт/год без ПДВ, в грудні 2021 5,52734 грн. за 1 кВт/год без ПДВ, що в 2,7-3,1 разів більше за тариф по договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020, укладеному з ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС», розмір якого становив 1,76666 грн. за 1 кВт/год без ПДВ, що призвело до втрат фінансових ресурсів протягом періоду з 22.10.2021 р. по 31.12.2021 р. у загальній сумі 17 346 553,80 грн, що є порушенням ч.1 ст. 526, ст. 629 ЦК України, ч.3 ст. 193 ГК України, п.п. 2.3, 3.2 та додатку № 2 договору №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020р.

19.03.2024 року Південним офісом Держаудитслужби з посиланням на п.1 ч.1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч.2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», абз. 2 пп. 7 п. 4 Положення про Південний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України № 23 від 02.06.2016, п. 27 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 631 від 01.08.2013, пунктами 46,49,50,52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006, винесено вимогу № 151505-14/1260-2024, якою зобов`язано ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» забезпечити відшкодування за рахунок ТОВ «Укр Газ Ресурс» () шкоди (збитків) внаслідок не виконання останнім умов укладеного договору щодо постачання електричної енергії №Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 протягом усього строку його дії відповідно до норм ст.ст. 193, 199, 216-229 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 610-625, 629 ЦК України. У випадку неможливості забезпечення відшкодування збитків у вищезгаданому порядку, зобов`язано розглянути питання щодо відшкодування шкоди (втрат) з винної особи відповідно до ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України (т.1 а.с.16-17).

Вважаючи протиправною вимогу Держаудитслужби, ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимога Держаудитслужби лише вказує на порушення вимог чинного законодавства, що призвели до заподіяння збитків, їхній розмір і необхідність усунення цих порушень шляхом відшкодування збитків, та не породжує для позивача правових наслідків, у звязку з чим не може бути предметом судового оскарження.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" №2939-XII від 26.01.1993.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до статті 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

За приписами частини 1 статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Стаття 5 Закону № 2939-XII передбачає, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Крім того, підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Пунктом 6 Положення № 43 передбачено, що Держаудитслужба має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 16); порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 20); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункт 23).

Згідно з пунктом 7 Положення № 43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Процедуру проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель визначено Порядком проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №631 (далі - Порядок №631).

Відповідно до пункту 27 Порядку №631 складення акту перевірки закупівель, його підписання та реалізація результатів перевірки здійснюються за процедурами, передбаченими пунктами 35, 38-47, абзацами першим і другим пункту 48, пунктами 49-52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (далі - Порядок №550), з урахуванням норм, установлених цим Порядком.

Згідно з пунктом 28 Порядку №631 результати перевірки закупівель, проведеної органом державного фінансового контролю, можуть бути оскаржені замовником, щодо якого проведено перевірку, в передбаченому законом порядку.

Пунктами 7, 10, 13 статті 10 Закону №2939-XII передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право: 1) пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; 2) звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; 3) при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

В даному випадку, Держаудитслужбою на підставі пп.1 п. 4 Порядку проведення перевірок проводилась перевірка закупівель ДП «МТП «ПІВДЕННИЙ» при плануванні, проведенні процедур закупівлі, укладанні договорів про закупівлю та їх виконання за номерами ID: UA-2021-10-21-012546-b, UA-2022-06-09-004173-F, UA-2020-10-23-010769-a, UA-2021-11-15-014781-f і закупівлі природного газу за період з 01.12.2021-31.12.2022 на конкурсних засадах без процедур, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі».

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, що при призначенні і проведенні перевірки процедури закупівель позивача, Держаудитслужбою дотримано вимоги Порядку № 631, Порядку № 550 та Закону № 2939-XII, а доводи апелянта щодо потреби рішення суду для проведення такої перевірки на підставі ч.6 ст.11 Закону № 2939-XII, та, як наслідок, про порушення процедури проведення перевірки, не знайшли свого підтвердження.

Щодо вимоги Держаудитслужби в частині відшкодування шкоди, судова колегія зазначає, що обов`язковість до виконання вимоги про усунення виявлених правопорушень, яка визначена частиною 2 статті 15 Закону № 2939-XII, свідчить, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься. Вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якому вона адресована, а тому може бути предметом судового оскарження.

Зазначений правовий висновок відповідає сталій судовій практиці Верховного Суду та, зокрема, підтверджений постановами КАС ВС від 05.09.2024 у справі № 340/18/23, від 25.07.2024 року у справі № 160/20625/22, від 21 березня 2023 року у справі № 560/4370/22, від 23 листопада 2023 року у справі № 560/7524/22, від 22.12.2023 у справі № 826/18064/17.

Предметом даного спору є вимога Південного офісу Держаудитслужби № 151505-14/1260-2024 від 19.03.2024 року, яка оформлена на підставі акта від 19.02.2024 року № 05-12/04 та стосується перевірки закупівель в ДП «МТП «Південний». Вказана вимога вказує на збитки та їх розмір, однак не містить вимоги про стягнення збитків, хоч і вказує на забезпечення повернення зайво перерахованих коштів. Вимога ж в частині зобов`язання позивача розглянути питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях, взагалі не вказує на збитки.

У контексті цього питання варто зауважити, що Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №822/2087/17 зазначив, що висновок суду про те, що збитки контролюючим органом можуть бути стягнуті лише в ході відповідного судового процесу (а не шляхом пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги), не спростовує того, що «законна вимога» контролюючого органу, як індивідуально-правовий акт, повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.

З проведеного аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі у їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), висновується, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їхніх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.

Та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема, стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», з якою кореспондується пункт 50 Порядку №550, жодним чином не відміняє чи спростовує того, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їхніх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову.

Судова колегія також зазначає, що вимога містить застереження, що її невиконання є підставою для звернення до суду в інтересах держави, що лише підкреслює її обов`язковий характер.

Тому висновок суду першої інстанції, що вимога офісу Держаудитслужби не породжує для позивача правових наслідків, а тому не може бути предметом судового оскарження, не відповідає положенням закону та практиці ВС КАС.

З метою дотримання завдань і основних засад адміністративного судочинства суд має перевірити обґрунтованість доводів позивача щодо дотримання органом фінансового контролю законності при прийнятті спірної вимоги, а також обґрунтованість доводів контролюючого органу при визначенні способу усунення виявлених порушень.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2020 року за результатами процедури публічної закупівлі ДП «МТП «Южний», яке в подальшому змінило свою назву на ДП «МТП «Південний», (споживач) уклало з ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» (постачальник) договір № Т/ВГЕ-377/20 про постачання електричної енергії споживачу.

Внаслідок відмови ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» з 22.10.2021 року від виконання зобов`язань з постачання електричної енергії, позивач 03.12.2021 року уклав договір з ДПЗД «Укрінтеренерго» № Т/ВГЕ-273/21 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відмова ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» від виконання зобов`язань за договором № Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020 мала наслідком завдання позивачу матеріальних збитків у вигляді перевитрат бюджетних коштів за рахунок сплаченої з 22.10.2021 по 31.12.2021 ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальнику «останньої надії», електричної енергії на суму 17 346 553,80 грн.

Вважаючи, що відмова ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» від виконання договірних зобов`язань мала протиправний характер, ДП «МТП «Південний» у листопаді 2022 року звернулось до Господарського суду м.Києва з позовною заявою про стягнення з ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» завданих збитків, у тому числі, 17 346 553,80 грн, яку позивач був вимушений сплатити іншому постачальнику електричної енергії (справа № 910/11419/22).

По даному господарському спору ухвалені численні рішення судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, як на користь позивача, так і про відмову у задоволенні позовних вимог.

На час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції, ВС КГС постановою від 19.09.2024 року по справі № 910/11419/22 касаційна скарга ДП «МТП «Південний» задоволена частково, постанова Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 скасована, справа № 910/11419/22 направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать, що ДП «МТП «Південний» майже за півтора роки до проведення відповідачем перевірки закупівель самостійно визначив розмір надмірного використання бюджетних коштів, яке сталося не з його вини, вчинив та вчиняє по теперішній час активні дії щодо відшкодування шкоди, завданої неправомірною відмовою ТОВ «УКР ГАЗ РЕСУРС» від виконання зобов`язань за договором постачання електричної енергії № Т/ВГЕ-377/20 від 28.12.2020.

Про вказані обставини достеменно було відомо відповідачу, про що зазначено в акті перевірки (стор.16 акту).

На думку судової колегії, прийнята відповідачем оскаржувана вимога не відповідає меті її запровадження, адже перевіркою не встановлено невірність заходів ДП «МТП «Південний», направлених на відшкодування витрат бюджету, які вчинені ним самостійно.

Отже, відсутні законодавчо встановлені підстави для корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Крім того, враховуючи обов`язковість вимоги Держаудитслужби, невизначеними є дії підконтрольної установи, які вона має вчинити на її виконання, та про які вона має повідомити відповідача протягом певного періоду, як то визначено п.46 Порядку № 550.

Тому вірними є доводи апелянта про необґрунтованість оскаржуваної вимоги та відсутності підстав для її скерування підконтрольній установі.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи у звязку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.139 КАС України в разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Враховуючи, що відповідачем сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 3 128,00 грн, а при подачі апеляційної скарги - 4 542,00 грн, загальна сума судового збору, який підлягає стягненню за рахунок відповідача складає 7 670,00 грн.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 05 квітня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Південного офісу Держаудитслужби щодо усунення виявлених порушень № 151505-14/1260-2024 від 19.03.2024 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко