Справа № 161/13821/24
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/190/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю представника позивача Самолюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом адвоката Самолюка Василя Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2024 до суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування підстав позову представник позивача посилається на те, що постановою №543 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25 500,00 грн.

Вказану постанову вважає незаконною, оскільки відсутній склад адмінправопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 був затриманий 29.07.2024 орієнтовно о 08.40 год на АДРЕСА_1 та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 на АДРЕСА_2 , де насильно утримувався без складання будь-яких процесуальних документів по 02.07.2024 року, тобто 4 доби. Починаючи з 13.56 год 29 червня 2024 року ОСОБА_1 систематично за номером 102 здійснювалось повідомлення про його протиправне утримання у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02 липня 2024 року листом Начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області вказані матеріали були передано ТРУ ДБР, розташованого у Львові для другого слідчого відділу (з дислокацією у в м. Луцьку) ТУ ДБР у м. Львові для розгляду. Однак, на даний час іншої відповіді за результатом звернення не надходило.

Посилається на те, що ОСОБА_1 в умовах вчинення проти себе злочину не міг проходити медичний огляд, проходження якого не було забезпечене відповідно до умов визначених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Просив, поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення №543 від 05.07.2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №543 від 05.07.2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.07.2024 року позовну заяву прийнято судом та відкрито провадження у справі.

14.08.2024 до суду надійшов відзив від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтований тим, що 29 червня 2024 року під час проведення заходів оповіщення представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. В ході уточнення було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 тривалий час не уточнював облікові дані та не проходив військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби. Таким чином, громадянину ОСОБА_1 було виписане направлення на проходження військово-лікарської комісії. Він від отримання направлення на проходження ВЛК відмовився в присутності свідків, про що складено акт відмови від проходження ВЛК. За фактом відмови, на підставі акту відмови від проходження ВЛК, направлення на ВЛК, від якого відмовився Позивач та заяви ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (протокол №543 від 02 липня 2024 року). Вказаний протокол складався за особистої присутності Позивача. 3і змістом протоколу громадянин ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом. В термін, передбачений протоколом, відбувся розгляд адміністративної справи, на який ОСОБА_1 не з`явився, хоч був належним чином повідомлений. Просили відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі, розгляд справи провести за відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Судом встановлено, що згідно постанови №543 за справою про адміністративне правопорушення від 05.07.2024, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25 500,00 грн. Зазначено, що ОСОБА_1 02.07.2024 відмовився отримати направлення та проходити медичний огляд (ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 ) для визначення ступеня придатності до військової служби, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.5).

29.06.2024 громадянину ОСОБА_1 було виписане направлення №450 на проходження військово-лікарської комісії (а.с.20).

02.07.2024 громадянин ОСОБА_1 написав заяву про відмову від проходження ВЛК (а.с.21).

Як видно з акта про відмову від проходження військово-лікарської комісії від 02.07.2024, ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії, проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також відмовився від надання пояснень. Текст направлення було доведено (озвучено) гр. ОСОБА_1 (а. с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статусу відстеження поштового відправлення вищевказаної постанови, позивач отримав її поштовим листом 17.07.2024 (а.с.6-7).

А тому, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду з позовом.

Щодо насильного утримання ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_5 , представник позивача звертався із заявою до Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області (а.с.8).

Згідно листа Начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 21.08.2024 №10209 вказані матеріали про притягнення посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 були повернуті у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.07.2024 №1529/1/7102, в діях службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 порушень не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України № 64/2022 та № 69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Абзацом 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно абз. 4 ч. 10 вищевказаного Закону України, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Наказом Міністра оборони від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ.

Главою 3 розділу ІІ Положення №402 встановлено порядок проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Так, вказаною главою визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК на збірних пунктах районних (міських) ТЦК або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК.

Щодо пояснень представника позивача, що ОСОБА_1 не міг проходити медичний огляд в умовах вчинення проти нього злочину та те, що проходження медичного огляду не було забезпечено, суд ставиться критично, оскільки докази вищевказаного не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. А факт відмови від проходження медичного огляду позивач визнає.

Як вбачається зі змісту ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе за наявності події адміністративного правопорушення та вини цієї особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, на підставі своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Даючи оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статей, за якими позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову .

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги адвоката Самолюка Василя Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови є безпідставними і необґрунтованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення №543 від 05.07.2024.

В задоволенні позову адвоката Самолюка Василя Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк