Справа № 620/9845/24
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/9845/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Лукашової О.Б.

за участі секретаря Костючок В.В.

представників позивача Дворніченка М.М., Єршова Р.В.,

представника відповідача Сваченко Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження справу за позовом Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівська міська військова адміністрація Чернігівського району Чернігівської області звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить:

визнати протиправним та нечинним рішення Чернігівської міської ради від 10.07.2024 №41/VIII-3 ''Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік код бюджету)'';

встановити відсутність компетенції (повноважень) Чернігівської міської ради на прийняття рішення від 10.07.2024 №41/VIII-3 ''Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік код бюджету)''

встановити відсутність компетенції (повноважень) Чернігівської міської ради щодо затвердження, внесення змін до бюджету Чернігівської міської територіальної громади на період здійснення повноважень Чернігівською міською військовою адміністрацією Чернігівського району Чернігівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України при прийнятті рішення від 10.07.2024 № № 41/VIII-3 «Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік код бюджету)». Позивач вказує, що Указом Президента України від 02 лютого 2023 року №69/2023 було утворено Чернігівську міську військову адміністрацію Чернігівського району Чернігівської області, а відтак саме до повноважень військової адміністрації належить складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету.

Відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки повноваження в частині затвердження бюджетів відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контроль їх виконання, за приписами статті 143 Конституції України, належать територіальній громаді міста безпосередньо або через утворені нею органи місцевого самоврядування та не можуть бути обмежені у зв`язку з введенням воєнного стану. Стверджує, що станом на сьогодні Верховною Радою України не прийнято постанову про здійснення начальником Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області повноважень, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану», а отже Верховна Рада України не наділила Чернігівську міську військову адміністрацію Чернігівського району Чернігівської області повноваженнями у сфері місцевого самоврядування.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій додатково звернув увагу суду на обставини, викладені в позовній заяві. Також заначив, що згідно з підпунктом 5 пункту 22 розділу VI Бюджетного кодексу України функції органів місцевого самоврядування у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації. Вважає, що наведене повною мірою узгоджується з частиною другої статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ратифікованої Законом України від 15.07.1997, якою визначено, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучено зі сфери їх компетенції і вирішення якого не доручено жодному іншому органу.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у якому наполягає на відмові у задоволені позову та вказує, що затвердження місцевого бюджету є виключною компетенцією міських рад, а статтею 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено можливість військових адміністрацій здійснювати делеговані, а не виключні повноваження органів місцевого самоврядування.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.08.2024 о 14:00.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 зобов`язано Чернігівську міську раду опублікувати оголошення про оскарження рішення Чернігівської міської ради №41/VIII-3 від 10.07.2024 ''Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік код бюджету)'' у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений, вказавши в оголошенні вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 задоволено заяву представника Чернігівської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

08.08.2024 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 15.08.2024 для надання відповідачем доказів на підтвердження належного виконання ухвали від 18.07.2024.

15.08.2024 задоволено клопотання представника про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із хворобою представника відповідача. Підготовче засідання відкладено на 29.08.2024.

29.08.2024 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.09.2024.

12.09.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку із хворобою судді Олени Лукашової.

24.09.2024 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закінчено з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами. Надано сторонам час для підготовки до судових дебатів та відкладено розгляд на 22.10.2024.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

10 липня 2024 року Чернігівська міська рада відповідно до статті 143 Конституції України, пункту 23 частини першої статті 26, статей 59 та 61 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись частиною восьмою статті 13, статтями 14, 15, 23, 52, 71, 72, 101, 103-2, частиною другою статті 57, частинами 7, 8, 9 статті 78, пунктом 22-8 Розділу VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Бюджетного кодексу України, Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік, абзацом третім пункту 8 Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік щодо фінансового забезпечення сектору безпеки і оборони та вирішення першочергових питань від 6 жовтня 2023 року № 3415-IX, наказом Міністерства фінансів України від 03.08.2018 № 668 (зі змінами) Про затвердження Типової форми рішення про місцевий бюджет, враховуючи Науково-правовий висновок Інституту правотворчості та науково-правових експертиз Національної академії наук України від 04.07.2024 № 176, лист Міністерства юстиції України від 23.04.2024 № 61798/29766-9-24/8.4.4, листи Міністерства фінансів України від 17.01.2024 № 05120-07-10/1407 та від 13.06.2024 № 05120-07-10/18115, Постанову Верховного Суду України від 29.02.2024 по справі № 620/4737/23 та те, що Верховною Радою України не прийнято Постанову Про здійснення начальником Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України Про правовий режим воєнного стану, звернення головних розпорядників коштів бюджету Чернігівської міської територіальної громади та комунальних підприємств Чернігівської міської ради, з метою недопущення зриву підготовки до опалювального сезону 2024-2025 років, підготовки міста до зими в умовах можливого дефіциту електроенергії, продовження підтримки Збройних Сил України та виконання заходів з територіальної оборони, забезпечення роботи та функціонування сфер житлово-комунального господарства, транспорту, освіти, медицини тощо, відновлення міста прийняла рішення № 41/VIII-3 «Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік» код бюджету (а.с.10-14).

Позивач вважає, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства, оскільки станом на час прийняття оскаржуваного рішення, повноваження на прийняття, зміну та забезпечення виконання місцевого бюджету відносилось до компетенції саме позивача, що і стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини першої статті 95 Конституції України визначено, що бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стаття 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (стаття 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно із частинами 1, 4 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

Згідно із пунктом 23 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо розгляду прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Стаття 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 36 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України місцевий фінансовий орган - це установа, що відповідно до законодавства України здійснює функції з складання, виконання місцевих бюджетів, контролю за витрачанням коштів розпорядниками бюджетних коштів, а також інші функції, пов`язані з управлінням коштами місцевого бюджету. Місцеві бюджети є самостійними (п. 3 ч. 1 ст. 7 БКУ).

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління чи інші створювані радами виконавчі органи.

Отже, у складі виконавчого органу створюється підрозділ, який виконує функції місцевого фінансового органу.

За таких обставин, можна дійти висновку, що на законодавчому рівні закріплено принцип самостійності місцевих бюджетів. Цей принцип полягає в тому, що вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів, а їх самостійність гарантується власними та закріпленими за ними законом на стабільній основі загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Водночас, стаття 21 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно з частиною першою статті 4 Бюджетного кодексу України бюджетне законодавство складається, зокрема, з: Конституції України; цього Кодексу; інших законів, що регулюють бюджетні відносини, передбачених статтею 1 цього Кодексу; нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України, передбачених пунктами 3 та 4 цієї частини статті; нормативно-правових актів органів виконавчої влади, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу, інших законів України та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, передбачених пунктами 3, 4 та 5 цієї частини статті; рішень про місцевий бюджет; рішень органів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, прийнятих відповідно до цього Кодексу, нормативно-правових актів, передбачених пунктами 3, 4, 5, 6 і 7 цієї частини статті.

В силу вимог частини другої статті 4 Бюджетного кодексу України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Підпунктом 5 пункту 22 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації: функції органів місцевого самоврядування, їх виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, військово-цивільних адміністрацій у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Тобто, Держава в особі Верховної Ради України в умовах воєнного стану визначила бажані, з точки зору Держави, правила, які мають обов`язковий характер, якими функції органу місцевого самоврядування, в частині бюджетних повноважень, покладено на військові адміністрації населених пунктів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан, введений 24.02.2022 неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

На територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації (частина 1 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.

Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.

Абзацами 3 та 4 частини 7 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що загальне керівництво діяльністю військових адміністрацій населених пунктів здійснюють керівники відповідних районних державних адміністрацій або начальники районних військових адміністрацій (у разі їх утворення). Безпосереднє керівництво військовими адміністраціями здійснюють їхні начальники.

Указом Президента України від 02.02.2023 №69/2023 утворено Чернігівську міську військову адміністрацію Чернігівського району Чернігівської області, про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код юридичної особи 45105079).

Розпорядженням Президента України від 17.02.2023 №19/2023-рп призначено начальником Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених цією Конституцією.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Положеннями частини першої статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Кабінетом Міністрів України 11.03.2022 прийнято постанову № 252 «Деякі питання формування та виконання місцевих бюджетів у період воєнного стану», якою в пункті 1, зокрема, установлено, що у період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, виконання та формування місцевих бюджетів здійснюється відповідно до бюджетного законодавства з урахуванням таких особливостей:

1) органи місцевого самоврядування, їх виконавчі органи, місцеві державні адміністрації, військово-цивільні адміністрації продовжують здійснювати бюджетні повноваження, а у разі утворення військових адміністрацій такі повноваження здійснюють військові адміністрації відповідно до Закону України Про правовий режим воєнного стану;

2) військові адміністрації населених пунктів, обласні, районні та Київська міська військові адміністрації:

приймають за поданням місцевих фінансових органів рішення про внесення змін до рішень про місцеві бюджети;

здійснюють без погодження відповідною комісією місцевої ради передачу бюджетних призначень від одного головного розпорядника бюджетних коштів до іншого, перерозподіл видатків бюджету і надання кредитів з бюджету за бюджетними програмами, включаючи резервний фонд бюджету, додаткові дотації та субвенції, у межах загального обсягу бюджетних призначень головного розпорядника бюджетних коштів, а також збільшення видатків розвитку за рахунок зменшення інших видатків (окремо за загальним та спеціальним фондами бюджету) за бюджетною програмою;

можуть приймати рішення про перерахування коштів з місцевого бюджету державному бюджету для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації та з метою відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України і забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державної незалежності України, її територіальної цілісності відповідно до пункту 22-2 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України;

затверджують місцеві (цільові) програми (вносять до них зміни) з дотриманням вимог статті 91 Бюджетного кодексу України;

можуть приймати рішення (кожна із сторін) про передачу коштів у вигляді міжбюджетного трансферту до відповідного місцевого бюджету;

здійснюють розподіл та перерозподіл обсягів трансфертів з державного та місцевих бюджетів місцевим бюджетам;

затверджують місцеві бюджети, складені місцевими фінансовими органами.

Отже, в силу статті 19 Конституції України, норми вказаної постанови є обов`язковими для виконання Чернігівською міською військовою адміністрацією Чернігівського району Чернігівської області та Чернігівською міською радою.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7, 11 частини другої статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» до повноважень військової адміністрації населених пунктів віднесено: складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету (пункт 5); встановлення ставок місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, якщо рішення відповідної ради з цих питань не прийнято (пункт 6); прийняття рішень щодо надання відповідно до законодавства пільг зі сплати місцевих податків і зборів, якщо рішення відповідної ради з цих питань не прийнято (пункт 7); встановлення для підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету (пункт 11).

Аналіз викладеного вище законодавства дає підстави для висновку, що утворення військової адміністрації населеного пункту тимчасово обмежує реалізацію місцевого самоврядування, оскільки з моменту її утворення до військової адміністрації переходять окремі повноваження органів місцевого самоврядування, визначені частиною 2 статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», серед яких і складання, затвердження, внесення змін та управління місцевими бюджетами.

Військова адміністрація населеного пункту утворюється як юридична особа та набуває відповідних прав з моменту її утворення, в той час як орган місцевого самоврядування як суб`єкт владних повноважень та як юридична особа не припиняється, а змінюється обсяг рішень та дій, які вони можуть вчиняти.

Тобто, з моменту утворення військової адміністрації населеного пункту їхні повноваження обмежені частиною 2 статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а орган місцевого самоврядування зберігає частину своєї самостійності.

Водночас, в разі виникнення необхідності Президент України звертається з поданням до Верховної Ради України, яка відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» може прийняти рішення про передачу начальнику військової адміністрації всіх повноважень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови.

Таким чином, до моменту прийняття Верховною Радою України рішення про передачу начальнику військової адміністрації населеного пункту повноважень відповідної ради згідно з абзацом 2 пункту 1 частини 2 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» депутати продовжують виконувати всі повноваження, крім тих, що визначені у частині 2 статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З аналізу викладених норм слідує, що Чернігівська міська військова адміністрація Чернігівського району Чернігівської області, у період дії воєнного стану, наділена повноваженнями щодо прийняття рішень з питань, які стосуються бюджету.

Суд зазначає, що нормами частини 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

У компетенційних спорах позивачем є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Виходячи із предмета та підстав позову, ця справа є компетенційним спором, у розумінні статті 5 КАС України.

З аналізу викладених вище норм слідує, що Чернігівська міська військова адміністрація Чернігівського району Чернігівської області, наділена повноваженнями щодо прийняття рішень з питань, затвердження, внесення змін та управління місцевим бюджетом.

Таким чином, досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що за нормативно правового регулювання наведеного вище, у Чернігівської міської ради відсутня компетенція на прийняття оскаржуваного рішення, оскільки в населеному пункті утворена військова адміністрація, на яку покладені бюджетні повноваження, а відтак прийняте рішення суперечить чинному законодавству.

Посилання відповідача на те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 620/7714/22, суд вважає помилковими з огляду на нерелевантність зазначеної практики обставинам цієї справи.

Щодо вимоги про встановлення відсутність компетенції (повноважень) Чернігівської міської ради щодо затвердження, внесення змін до бюджету Чернігівської міської територіальної громади на період здійснення повноважень Чернігівською міською військовою адміністрацією Чернігівського району Чернігівської області суд зазначає таке.

Судом встановлено, що станом на час ухвалення рішення нормативно-правове регулювання розділення повноважень щодо прийняття рішень з питань, затвердження, внесення змін до місцевого бюджету між органом місцевого самоврядування та військовою адміністрацією населеного пункту у порівнянні з регулюванням на дату прийняття оскаржуваного рішення не змінилось.

Ураховуючи викладене суду дійшов висновку, на час покладання законодавством повноважень щодо прийняття рішень з питань, затвердження, внесення змін до бюджету Чернігівської міської територіальної громади на Чернігівську міську військовою адміністрацією Чернігівського району Чернігівської області у Чернігівської міської ради відсутня компетенція (повноваження) щодо затвердження, внесення змін до вказаного бюджету.

Отже вимоги в цій частині підлягають частковому задоволення , а саме: встановити відсутність компетенції (повноважень) Чернігівської міської ради щодо затвердження, внесення змін до бюджету Чернігівської міської територіальної громади на період здійснення повноважень Чернігівською міською військовою адміністрацією Чернігівського району Чернігівської області щодо прийняття рішень з питань, затвердження, внесення змін до вказаного бюджету.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 5 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт, після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 264, 265 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Чернігівської міської військової адміністрації Чернігівського району Чернігівської області до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення Чернігівської міської ради №41/VIII-3 від 10.07.2024 ''Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік код бюджету)''.

Встановити відсутність компетенції (повноважень) Чернігівської міської ради на прийняття рішення від 10.07.2024 № 41/VIII-3 «Про бюджет Чернігівської міської територіальної громади на 2024 рік код бюджету)».

Встановити відсутність компетенції (повноважень) Чернігівської міської ради щодо затвердження, внесення змін до бюджету Чернігівської міської територіальної громади на період здійснення повноважень Чернігівською міською військовою адміністрацією Чернігівського району Чернігівської області щодо прийняття рішень з питань, затвердження, внесення змін до вказаного бюджету.

В іншій частині позову відмовити.

Зобов`язати Чернігівську міську раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт, після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.10.2024.

Позивач: Чернігівська міська військова адміністрація Чернігівського району Чернігівської області (вул. Магістратська, 7,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000, ).

Відповідач: Чернігівська міська рада (вул. Магістратська, 7,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000 ).

Суддя Олена ЛУКАШОВА