Справа № 405/5527/24
Суддя: Волоткевич А. В.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5527/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання Чала В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кропивницькому адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Ленінський районний суд міста Кіровограда з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА №00020880 від 25.07.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування поданого позову зазначає, що старшим державним інспектором під час розгляду адміністративної справи та винесення спірної постанови безпідставно не враховано, що автомобіль з причепом є зі змінним кузовом, а тому відповідно до п. 22.5 ПДР України максимальне навантаження може бути до 44 тон, а не 40 тон як зазначено в оскаржуваній постанові.

Ухвалою суду від 12.08.2024 залишено позовну заяву без руху (а.с. 25-26).

14.08.2024 до суду позивачем надано докази на усунення недоліків позову (а.с.27).

Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

27.08.2024 та 01.10.2024 від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

17.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що старшим державним інспектором враховано вид транспортного засобу та напівпричепу під час розгляду адміністративної справи, оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства України, а транспортний засіб не є контейнеровозом чи зі змінним кузовом.

Позивач та представники відповідачів участі в судовому засіданні не брали, хоча сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив таке.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00020880 від 25.07.2024, винесеної головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М., транспортний засіб MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , 08.07.2024 року о 13:11 год. За адресою М-22, км 74+810 Полтавська область, здійснив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,763 % (2,705 т), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та на відповідальну особу ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Дана постанова підписана кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_3 Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу загальна маса 42705 кг, кількість вісей - 6 (а.с. 14).

При цьому, з даної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 7, WAGA-WIM35, зав №1 яке має свідоцтва про повірку, які були чинними станом на день вчинення правопорушення (а.с. 98-100).

Як вбачається з інформаційної картки габаритно-вагового контролю загальна маса т/з MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 без урахування похибки становила 47450 кг (47,45 т) (а. с. 93).

Згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу (спеціалізованого вантажного сідлового тягача) MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , та спеціалізованого напівпричепу н/пр-контейнеровоза для контейнерів 1А, 1С, або кузов для сипких вантажів KOEGEL, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 16-19).

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП на час скоєння адміністративного правопорушення передбачено, що «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно примітки, доповненої дану статтю встановлено, що «Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні».

Таким чином, судом встановлено, що підставо для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою та другою цієї статті є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, але відповідного дозволу позивач не має.

Крім того, позивач зазначив, що його транспортний засіб MAN TGX 26.440 з причепом KOEGEL, яким перевозився вантаж, є трьохвісним автомобільним тягачем з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або декілька контейнерів чи змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м, але під час скоєння адміністративного правопорушення перевозився змінний кузов, а не контейнер.

Відповідно п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 р. встановлено, що «Рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: для комбінованих транспортних засобів, зокрема: Трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м. становить 44 т.

Таким чином, ПДР встановлено, що повна маса 44 т встановлена в разі перевезення вантажу в контейнерах або змінних кузовах.

Однак, згідно зі свідоцтвами про державну реєстрацію причепа слідує, що причеп KOEGEL є спеціалізованим напівпричепом н/пр-контейнеровоза для контейнерів 1А, 1С, або кузов для сипких вантажів, але жодних відомостей щодо переобладнання даного напівпричепа для перевезення змінного кузова в примітках свідоцтва не вказано.

Таким чином, судом встановлено, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом або змінним кузовом в розумінні положень чинного законодавства та не використовувався в момент зафіксованого порушення як такий, а тому зафіксований транспортний засіб є таким, як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, в зв`язку з чим нормативно допустима фактична маса 40 тон.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, вказаними положеннями ПДР визначені максимальні допустимі значення маси вантажу, який допускається до транспортування по автомобільним дорогам.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку №1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174). Інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п. 2 Порядку № 1174). Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Отже, наведені положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових осіб Укртрансбезпеки, які уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Спірна постанова містить в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно інших доводів та аргументів сторін, суд зазначає, що вони були дослідженні судом, і в своїй сукупності не спростовують висновків, встановлених судом, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58) а саме: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви - відмовити.

Судові витрати, які фактично понесені позивачем, залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.10.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич