Справа № 337/2421/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 337/2421/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 р. (суддя Ширіна С.А.) в адміністративній справі №337/2421/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України, третя особа інспектор роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України старший лейтенант поліції Ткач Даніїл Вадимович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №1887667 від 12 квітня 2024 р., прийняту інспектором роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 щодо накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось про те, що спірна постанова прийнята за відсутності в діях позивача складу правопорушення та за наявності порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 р. у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції проігнорував доводи позивача "щодо виданої позиції відповідача і виданої його посадовцем постанови"; не досліджував обставини притягнення позивача до адміністративної відповідальності; не встановив необхідних складових об`єктивної сторони складу правопорушення, насамперед місце правопорушення та конкретний проміжок часу дії; проігнорував позицію позивача, який рухався у відповідності до п. 12.8 Правил ДР.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 23 вересня 2024 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Обставини справи:

Постановою серії ЕНА №1887667 від 12 квітня 2024 р., винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Ткачом Д.В. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення п. 12.4 ПДР та накладено адміністративне стягнення на підставі ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на суму 1700 грн. (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови.

Скаржник/позивач наполягає на відсутності доказів порушення, яке поставлено йому у провину.

Колегія суддів зазначає наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно змісту спірної постанови, 05.04.2024 о 11:06:30 в м. Запоріжжя, бул. Шевченка 74-а, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PORSCHE CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 104 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 54 км/год.

Відповідачем до суду першої інстанції на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності надано DVD-R з фото-, відеозаписом лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20TruCam II № ТС008387 та нагрудної відеокамери (бодікамери) 470861 та 470868., яка використовується відповідачем на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 має свідоцтво про повірку № 22-01/29763, чинне до 06 грудня 2024 р. (а.с.16).

Розділом 12 Правил дорожнього руху (ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, врегульовано питання швидкості руху. Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину встановлена частиною 4 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги колегією суддів ухвалами від 09 жовтня 2024 р. та від 23 жовтня 2024 р. було зобов`язано Управління патрульної поліції в Запорізькій області надати суду інформацію про встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів станом на 05 квітня 2024 р. на Прибережній магістралі в районі будинку Бульвар Шевченка, 74А м. Запоріжжя, по якій рухався легковий автомобіль PORSCHE CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.04.2024 об 11:06:31.

Згідно схеми організації дорожнього руху, отриманої на запит суду, Прибережна магістраль у м. Запоріжжя має обмеження руху у 40 км/год.

Колегія суддів звертає увагу, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом на швидкості 104 км/год. при дозволеній швидкості у 40 км/год. Рухаючись, більш ніж із подвійним перевищенням дозволеної швидкості, він грубо порушив Правила дорожнього руху, наражаючи інших учасників дорожнього руху на небезпеку. Колегія суддів вважає, що саме здійснення працівниками патрульної поліції належного контролю на дорогах країни запобігає настанню негативних наслідків неправомірної поведінки водіїв.

Щодо доводів скаржника про порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

На відеозаписі від 05.04.2024 зафіксовано зупинення патрульними поліцейськими транспортного засобу PORSCHE CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача (11:06:45), попередження його про кримінальну відповідальність за пропозицію поліцейському (11:07:03), повідомлення позивача про те, що "все це" він скасує у суді (11:07:08), позивач також висловив бажання перенести розгляд справи у зв`язку із необхідністю скористатись послугами адвоката (11:07:10), наполягав на тому, що адвоката йому зобов`язаний надати поліцейський (11:07:53). Клопотання позивача було задоволено, розгляд справи про адміністративне правопорушення перенесено на 12 квітня на 09:00 год. Позивач був запрошений за адресою Управління патрульної поліції на вул. Перемоги, 96 , на що він надав свою згоду. На відеозаписі від 12 квітня 2024 р. , який розпочався з 09:00 год., зафіксована обставина неявки ОСОБА_1 у визначений день і час, а також розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і такий висновок суду підтримується колегією суддів за результатами перегляду справи в апеляційному провадженні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 р. в адміністративній справі №337/2421/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 30 жовтня 2024 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник