Справа № 380/16873/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 рокусправа № 380/16873/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації щорічної додаткової оплачуваної відпустки передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 року №702 за 2012-2021 роки;

зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 року №702 за 2012-2021 роки.

В обґрунтування позову зазначає, що під час проходження служби набув право на щорічну додаткову оплачувану відпустку передбачену Постановою №702. Проте, в період з 2012 року по день звільнення вказана відпустка позивачу не надавалась, а при звільненні грошова компенсація за невикористані дні вказаної щорічної додаткової відпустки відповідачем не виплачена.

Відповідач у відзиві зазначає, що військовослужбовець має право на отримання щорічної додаткової відпустки за однією з підстав за його вибором та у разі її невикористання має право на отримання грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку у зв`язку із звільненням зі служби. Позивачу виплачено грошову компенсації за невикористані 98 діб додаткових відпусток за період з 2015 року по 2021 рік.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №78 від 16.04.2021 року позивач вважається таким, що вибув, справи та посаду здав та йому виплачено: вихідну допомогу при звільненні; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100%, премію у розмірі 130%, за період з 01 по 16.04.2021 року; грошову компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 40689,36 грн.; грошову компенсацію за невикористаних 98 діб додаткових відпусток за період з 2015 по 2021 роки в розмірі 93443,00 грн.; грошову допомогу на оздоровлення отримав; матеріалу допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік отримав.

03.07.2024 року представник позивача звернувся до відповідача із запитом, в якому, серед іншого, просив нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки передбаченої п.4 ст.10-1 Закону №2011 тривалістю 5 календарних днів на рік за 2012-2021 роки.

Відповідач листом від 20.07.2024 року повідомив його, що відповідно до 260 наказу МОУ грошова компенсація за невикористані дні щорічної додаткової відпустки виплачується лише один раз за одну з видів відпусток на вибір особи, яка звільняється.

Змістом спірних правовідносин є ненарахування та невиплата грошової компенсації щорічної додаткової оплачуваної відпустки передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 року №702 за 2012-2021 роки.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до абзацу першого ч.4 ст.10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця (абзац третій ч.4 ст.10-1 Закону №2011-XII).

Кабінетом Міністрів України 01.08.2012 року прийнято постанову №702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах" (далі - Постанова №702).

Щорічні додаткові відпустки із збереженням грошового та матеріального забезпечення за виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі - додаткова відпустка), надаються військовослужбовцям у році, що настає після календарного року, під час якого військовослужбовці проходили військову службу в умовах та (або) на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими надає право на зазначену додаткову відпустку (крім військовослужбовців строкової служби), і можуть бути використані за їх бажанням одночасно із щорічною основною відпусткою або окремо (п.1 Постанови №702).

Відповідно до абзацу другого п.12 Постанови №702 у разі коли військовослужбовець має право на додаткову відпустку за різними підставами, надання такої відпустки проводиться за однією з них за бажанням військовослужбовця.

Суд зазначає, що абзацом третім ч.4 ст.10-1 Закону №2011-XII та абзацом другим п.12 Постанови №702 чітко передбачено, що військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки передбаченої абзацом першим ч.4 ст.10-1 Закону №2011-XII та Постановою №702, а також іншими законами на інших підставах, отримують щорічну додаткову відпустку за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Судом встановлено, що відповідно до уже згаданого витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №78 від 16.04.2021 року позивачу, серед іншого, було виплачено грошову компенсацію за невикористаних 98 діб додаткових відпусток за період з 2015 по 2021 роки в розмірі 93443 грн. 00 коп.

Вказане сторонами не заперечується.

Іншими словами, позивачу уже було виплачено грошову компенсацію за один з видів невикористаної додаткової відпустки.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач після звільнення висловлював бажання про виплату йому компенсації за будь-який інший вид додаткової відпустки, зокрема, передбачений Постановою №702.

Відтак, суд дійшов висновку, що на момент виключення позивача зі списків особового складу він погодився із нарахованих та виплаченим йому розміром грошового забезпечення, в тому числі із розміром виплаченої компенсації за невикористані додаткові відпустки у період з 2015 по 2021 роки.

Як наслідок, суд вважає, що позивач уже використав надане йому законом право на отримання компенсації за невикористані додаткові відпустки та, з урахуванням абзацу третього ч.4 ст.10-1 Закону №2011-XII та абзацу другого п.12 Постанови №702, у нього відсутнє право на отримання грошової компенсації щорічної додаткової оплачуваної відпустки передбаченої Постановою №702 за 2012-2021 роки.

Інші твердження позивача не беруться до уваги, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень діями відповідача критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, такі не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович