Справа № 160/18787/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
12.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 12.07.2024 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року в розрахунку до 30 000 грн. на місяць;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року в розрахунку до 30 000 грн. на місяць.
В обґрунтування позову зазначено щодо протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року в розрахунку до 30 000 грн. на місяць.
Крім того, згідно ухвали суду від 17.07.2024 року, відповідач повідомив наступне. Зведений підрозділ «Херсон-11» військової частини НОМЕР_1 , до якого входив позивач, не був включений до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних дій на території Херсонської області в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, так як відповідно до законодавства України, підстав для включення зведеного підрозділу (у якому знаходився позивач) до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та до складу військових 4 адміністрацій у районах ведення воєнних дій на території Херсонської області не було. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала від керівників органів військового управління, штабу угруповання військ, штабу тактичної групи на території Херсонської області на адресу військової частини НОМЕР_1 повідомлення про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у період з 28 січня 2024 року по 14 березня 2024 року, що було б підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" в розмірі до 30 000 грн. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала рапорти (донесення) командира підрозділу, в якому проходить службу позивач, про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, які зазначені у пункті 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала від органу військового управління, штабу угруповання військ, штабу тактичної групи на території Херсонської області не видавались довідки про виконанням позивачем бойових (спеціальних) завдань або участь у бойових діях в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, які зазначені у пункті 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала витяги із записів журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового журналу) із записами про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 28 січня 2024 року по 14 березня 2024 року, які зазначені у пункті 2 розділі XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
Також, 28.10.2024 року від військової частини НОМЕР_1 до суду надійшли письмові пояснення, в яких на виконання вимогу ухвали суду від 16.09.2024 року висловлена правова позиція аналогічній позиції у відзиві на позовну заяву.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року зазначена вище справа розподілена та 15.07.2024 року передана судді Пруднику С.В.
23.07.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду виправлено описку в мотивувальній частині тексту ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 року та викладено мотивувальну частину в частині витребуваних судом доказів.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Як зазначила представник позивача у поданій до суду позовній заяві, в січні 2024 року позивача у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 було відряджено до міста Херсон з 25.01.24 року з метою виконання бойового розпорядження №13дск від 25.01.24 року та бойового розпорядження №14дск від 27.01.24 року, та з 27.01.24 року по 28 січня 2024 року з метою виконання бойового наказу №2дск від 27.01.2024 року. 28 січня 2024 року на невизначений термін позивач та інші військовослужбовці у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 були відряджені до міста Херсон з метою виконання бойового розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28 січня 2024 року, в якому вказано вважати таким, що вибув для виконання бойового завдання у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 з 28 січня 2024 року солдата ОСОБА_1 , підстава бойове розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року, посвідчення про відрядження № 289. З 29 січня 2024 року позивача було знято з продовольчого забезпечення частини. Позивачу було видано посвідчення про відрядження №289 від 28 січня 2024 року, видане ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 . В посвідченні зазначено, що позивач вибув із військової частини НОМЕР_1 28 січня 2024 року та прибув до Херсонської обласної державної адміністрації без зазначення дати прибуття. Під час перебування у відрядженні позивач помітив, що суми грошового забезпечення, які йому виплачувались, не відповідали його підрахункам, але він думав, що додаткову винагороду виплатять пізніше, оскільки вже раніше були затримки у зв`язку із проблемами фінансування. Позивач у лютому 2024 року дистанційно звернувся до адвоката ОСОБА_2 , за юридичною консультацією з приводу видів та розміру виплат, які входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту. Після консультації представником позивача було направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 з метою отримання інформації в яких розмірах та на підставі яких документів здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу та іншим військовослужбовцям, які були відряджені разом з ним. В запиті представник позивача просила військову частину НОМЕР_1 надати копії витягів з наказів про зарахування військовослужбовців у списки особового складу та всі види грошового забезпечення військової частини; розрахункові листи за січень, лютий 2024 року; наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 28 січня 2024 року №28 та бойового розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року, БР №13 дск від 25.01.2024 року, БР №14дск від 27.01.2024 року, БН №2 дск від 27.01.2024 року. У зв`язку із продовженням строків розгляду даного адвокатського запиту до 20 робочих днів, відповідь на нього я отримала лише 10 квітня 2024 року. За цей час у лютому 2024 року позивач повідомив, що йому була нарахована та виплачена додаткова винагорода за період з 24 січня 2024 року по 27 січня 2024 року за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно бойового розпорядження №13дск від 25.01.24 року, бойового розпорядження №14дск від 27.01.24 року, бойового наказу №2дск від 27.01.2024 року у розрахунку 30 000 грн на місяць. Позивач вважав, що за наступний період відрядження на виконання бойового розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року буде також нарахована та виплачена додаткова винагорода, оскільки попередні періоди відповідач оплатив із певною затримкою. У відрядженні позивач перебував до 15 березня 2024 року, наказом командира військової частини №75 від 15.03.2024 року встановлено, що позивач та інші відряджені військовослужбовці, які входять до особового складу зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 прибули та приступили до виконання службових обов`язків після виконання бойового завдання. Після прибуття до військової частини НОМЕР_1 із відрядження позивач дізнався від командування, що тактична група, до якої він входив, не була включена до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних дій. Крім того, за період перебування позивача у відрядженні йому не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 із змінами за період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, оскільки грошове забезпечення за січень (з 28.01.2024 по 31.01.2024 року), лютий 2024 року йому було виплачено без додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова №168). 14 березня 2024 року побратим Позивача, який також входить до складу зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 ХЕРСОН-11 і був відряджений разом із ним звернувся на гарячу лінію Міністерства оборони України від імені всіх відряджених військових, вказаних у наказі командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28 січня 2024 року з питання щодо не виплати додаткової винагороди згідно Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 за період з 28.01.2024 року по 14 березня 2024 року та щодо не включення тактичної групи до складу діючих угруповань військ Сил оборони держави та до складу військових адміністрацій у районах ведення бойових дій. Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено позивачу в електронній формі відповідь від 28.03.2024 року №449, якою повідомили, що підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди та включення тактичної групи до складу діючих угруповань військ Сил оборони держави та до складу військових адміністрацій у районах ведення бойових дій - відсутні. Про дану відповідь побратим повідомив позивача 29 березня 2024 року. Тобто 29 березня 2024 року позивач дізнався про порушення його права на справедливе та гідне грошове забезпечення як військовослужбовця. звернення від 14.03.2024 року було подано від імені іншого військовослужбовця, ОСОБА_4 , однак інформація викладена у ньому стосується інших військовослужбовців, серед яких і позивач. Підтвердженням цього слугує посилання у листі відповідача від 20 березня 2024 року №407 на адвокатський запит ОСОБА_2 від 26.02.2024 року щодо надання копій документів, який стосується 10 військовослужбовців. Даний запит додається разом із позовом, серед осіб в інтересах яких представник позивача зверталась до відповідача вказані позивач та ОСОБА_4 , який подавав звернення від імені групи військовослужбовців до В/ч НОМЕР_1 . Крім того, ОСОБА_4 також разом із позивачем зазначений у вищезазначених наказах командира військової частини НОМЕР_1 №28 від 28 січня 2024 року та командира військової частини №75 від 15.03.2024 року. 10 квітня 2024 року представник позивача отримала відповідь на адвокатський запит. Відповідачем було направлено разом із відповіддю на адвокатський запит копії витягів з наказів про зарахування військовослужбовців, серед яких позивача, у списки особового складу та всі види грошового забезпечення військової частини; наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 28 січня 2024 року №28 та довідки про дохід за січень, лютий 2024 року. Згідно довідки №6/100 від 22 березня 2024 року про дохід позивача за січень 2024 - лютий 2024 року вбачається, що дійсно, в лютому 2024 року позивачу з затримкою, але була нарахована та виплачена додаткова винагорода за період з 24 січня по 27 січня 2024 року включно у розмірі 3870,97 грн. Копії бойових розпоряджень відповідачем надано не було з посиланням на те, що дані документи містять інформацію з обмеженим доступом, а тому у позовній заяві позивачем подано клопотання про витребування бойових розпоряджень та інших документів на підтвердження виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань, оскільки самостійно дану інформацію позивач та його представник надати суду для підтвердження обставин, викладених у позові, не має можливості. Крім того, 24 травня 2024 року представником позивача було направлено ще один адвокатський запит до відповідача, в якому остання просила надати документи, у яких зазначити загальну суму доходу військовослужбовців з розшифровкою за видами виплат; вказати з якої суми здійснювався розрахунок додаткової винагороди та за які періоди; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; суму заробітної плати, що належить до виплати за період з січня 2024 року по квітень 2024 року включно за кожен місяць окремо. Згідно довідки про доходи, наданої військовою частиною НОМЕР_1 від 14.06.2024 року №6/235 в лютому 2024 року позивачу з затримкою, але була нарахована та виплачена додаткова винагорода за період з 24 січня по 27 січня 2024 року включно у розмірі 3870,97 грн, за лютий та березень 2024 року додаткова винагорода позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Аналізуючи надану відповідачем інформацію, можна зробити висновок, що позивачу безпідставно не виплачено відповідачем додаткову винагороду на період дії воєнного стану за січень, лютий, березень 2024 року, тобто за весь час перебування його у відрядженні на виконання бойового розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року. Відповідач своїми діями суперечить інформації, яку було надано військовослужбовцям на звернення стосовно невиплати додаткової винагороди за період відрядження. В означеному в/ч НОМЕР_1 листі від 20 березня 2024 року №407 відповідач зазначив, що відсутні підстави для зарахування та виплати додаткової винагороди, однак в лютому 2024 року відповідач все ж виплатив додаткову винагороду за січень 2024 року (з 24 січня по 27 січня) із розрахунку 30 000 грн. на місяць.
Так, відповідно до витягу із наказу №28 від 28.01.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) 1. Вважати такими що вибули: 1.1. Для виконання бойового завдання у складі зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 «ХЕРСОН-11» з 28 січня 2024 року підполковника ОСОБА_5 , заступника командира частини - головного інженера. При собі мати зброю: 7,62 мм пістолет НОМЕР_3 в кількості 1 (однієї) одиниці, 7,62 мм набої до ТТ зав. №3 виг. 1948 р.в кількості 16 (шістнадцять) штук та автомат 7,62 мм АКМ № НОМЕР_4 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; старшого лейтенанта ОСОБА_6 , командира взводу механізації другої шляхо-відновлювальноі роти. При собі мати зброю: мм пістолет НОМЕР_5 в кількості 1 (однієї) одиниці, 7,62 мм набої до ТТ зав. №3 виг. 1948 р.в кількості 16 (шістнадцять) штук та автомат мм АКМ № НОМЕР_6 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; старшого солдата ОСОБА_1 , старшого бетоняра відділення бетонних робіт третього мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм АКМ - № НОМЕР_7 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; старшого солдата ОСОБА_7 , водія першого відділення першого автомобільного взводу технічної роти. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм АКМ № НОМЕР_8 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; старшого солдата ОСОБА_8 , начальника електростанцій-дизеліста відділення бетонних робіт другого мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд. При собі мати зброю: автомат мм АКМ № НОМЕР_9 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; старшого солдата ОСОБА_9 , старшого кухара їдальні взводу забезпечення. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм АКМ № НОМЕР_10 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_10 , водія першого відділення третього автомобільного взводу технічної роти. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм АКМ № НОМЕР_11 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_11 , електрика мостового відділення третього мостового взводу другої роти відновлення штучних споруд. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм НОМЕР_12 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_12 , водія-моториста відділення буксирних катерів монтажного взводу другої роти відновлення штучних споруд. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм НОМЕР_13 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_4 , механіка-водія першого відділення взводу механізації першої шляхо-відновлювальної роти. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм АКМ № НОМЕР_14 та набої до нього мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_13 , тесляра відділення теслярських робіт другого мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм НОМЕР_15 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_14 , тесляра мостового відділення третього мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм АКМ № ТЕ 3213 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук; солдата ОСОБА_15 , водія-моториста відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів взводу обслуговування та ремонту автомобільної техніки ремонтної роти. При собі мати зброю: автомат 7,62 мм НОМЕР_16 та набої до нього 7,62 мм зр.43 р. ПС/БО в кількості 120 штук. З 29 січня 2024 року вищепойменованих військовослужбовців зняти з продовольчого забезпечення частини та організувати забезпечення продовольством на об`єкті виконання завдань. Підстава: бойове розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024, б посвідчення про відрядження №№ НОМЕР_17 , 283, 284, 285, 286, 287, 288, 289, 290, 291, 292, 293, 294 від 28.01.2024.
Відповідно до п. 4 витягу із бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2дск КП - АДРЕСА_1 22.30 від 28.01.2024, позивач виконував відновлювальні роботи у будівлі за адресою м. Херсон, для забезпечення належної роботи Херсонської обласної військової адміністрації.
З матеріалів справи убачається, що старшому солдату ОСОБА_1 , старшому бетоняру відділення бетонних робіт третього мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд військової частини НОМЕР_1 , ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 видано посвідчення про відрядження від 28.01.2024 року №289, яким останнього відряджено до м. Херсон. Термін відрядження з 28.01.2024 року для виконання БР командира 26 обр №10т від 27.01.2024 року. Підстава відрядження: наказ від 28.01.2024 року №28.
26.02.2024 року представник позивача адвокат Повалій Олена Василівна звернулась до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просила надати копії документів стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , а саме: витягів з наказів про зарахування у списки особового складу та всі види грошового забезпечення з відповідної дати; розрахункових листів за січень, лютий 2024 року; наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 28 січня 2024 року №28, у разі неможливості надати копію прошу надати інформацію про визначені в наказі пункт призначення; найменування військової частини (установи, організації), куди відряджаються військовослужбовці: строк та терміни відрядження; мета відрядження; бойового розпорядження командира 26 обр №10т від 27 січня 2024 року, БР №13дск від 25.01.24, БР № 14дск від 27.01.24, БР №2дск від 27.01.2024 року або надати інформацію в частині, що стосується клієнтів.
Відповідно до витягу із наказу №75 від 15.03.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) 1. Вважати такими, що прибули до виконання службових обов`язків: 1.3. Після виконання бойового завдання особовий склад зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 «Херсон-11»: старшого лейтенанта ОСОБА_6 , командира взводу механізації другої шляхо-відновлювальної роти; старшого солдата ОСОБА_1 , старшого бетоняра відділення бетонних робіт третього мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд; старшого солдата ОСОБА_7 , водія першого відділення першого автомобільного взводу технічної роти; старшого солдата ОСОБА_9 , старшого кухара їдальні взводу забезпечення; солдата ОСОБА_10 , водія першого відділення третього автомобільного взводу технічної роти; солдата ОСОБА_11 , електрика мостового відділення третього мостового взводу другої роти відновлення штучних споруд; солдата ОСОБА_16 , водія-моториста відділення буксирних катерів монтажного взводу другої роти відновлення штучних споруд; солдата ОСОБА_4 , механіка-водія першого відділення взводу механізації першої шляхо-відновлювальної роти; солдата ОСОБА_13 , тесляра відділення теслярських робіт другого мостового взводу першої роти відновлення штучних споруд; солдата ОСОБА_15 , водія-моториста відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів взводу обслуговування та ремонту автомобільної техніки ремонтної роти. З 16 березня 2024 року вищепойменованих військовослужбовців зняти з продовольчого забезпечення на об`єкті виконання завдання та зарахувати на продовольче забезпечення частини. Підстава: бойове розпорядження командира 26 обр №10т від 27.01.2024, посвідчення про відрядження №№ 283, 289, 290, 287, 293, 292, 291, 284, 286, 294.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2024 року №6/100 старшому бетоняру відділення бетонних робіт третього мостового взводу першої роти відновлення штучних спору старшому солдату ОСОБА_1 , який дійсно проходить військову службу за мобілізаційним планом у військовій частині НОМЕР_1 та дохід за січень-лютий 2024 року складає, у тому числі додаткова винагорода на період дії воєнного стану: січень 2024 року 3870,97 грн.; лютий 2024 року - 3870,97 грн.
Листом Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №518 Вих.ЗВГ/448 від 03.04.2024 року ОСОБА_17 повідомлено про те, що Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту опрацьовано його звернення до Міністерства оборони України від 14.03.2024 стосовно невиплати додаткової винагороди передбаченої військовослужбовцям на період дії воєнного стану та в межах компетенції повідомляється, що відповідь по суті заданих питань була надана командуванням військової частини НОМЕР_1 листом від 28.03.2024 № 449. Додаток: на 2 арк.
24.05.2024 року представник позивача адвокат Повалій Олена Василівна звернулась із адвокатським запитом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила надати стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 . ОСОБА_16 . ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 документи, у яких зазначити загальну суму доходу військовослужбовців з розшифровкою за видами виплат; вказати з якої суми здійснювався розрахунок додаткової винагороди та за які періоди; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; суму заробітної плати, що належить до виплати за період з січня 2024 року по квітень 2024 року включно за кожен місяць окремо.
Листом від 14.06.2024 року №966 військова частина НОМЕР_1 на адвокатським запит від 24.05.2024 року повідомила адвокату Повалій Олені Василівні наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-УІ із змінами (далі - Закон № 5076-VІ), орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. Враховуючи те, що адвокатський запит потребував пошуку інформації серед значної кількості даних та керуючись ч. 2 ст. 24 Закону № 5076-VІ, військова частина НОМЕР_1 направила 28.05.2024 року Укрпоштою на адресу представника позивача та на її електрону пошту лист від 28.05.2024 року (вих. № 836), у якому повідомила представника позивача про те, що строк розгляду адвокатського запиту продовжено до двадцяти робочих днів. Військова частина НОМЕР_1 на адвокатський запит від 24.05.2024 року надає документи (довідки про дохід військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за січень 2024 - квітень 2024 року), які адвокат Повалій О.В. просила надати, які додаються до цього листа (відповіді). Додатки: 1) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/229 про дохід ОСОБА_7 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 2) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/230 про дохід ОСОБА_18 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 3) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/231 про дохід ОСОБА_10 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 4) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/232 про дохід ОСОБА_13 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 5) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/233 про дохід ОСОБА_16 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 6) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/234 про дохід ОСОБА_15 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 7) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/235 про дохід ОСОБА_1 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 8) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/236 про дохід ОСОБА_6 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник); 9) довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року № 6/237 про дохід ОСОБА_4 за січень 2024 - квітень 2024 року (засвідчена належним чином) (1 примірник).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2024 року №6/235 старшому бетоняру відділення бетонних робіт третього мостового взводу першої роти відновлення штучних спору старшому солдату ОСОБА_1 , який дійсно проходить військову службу за мобілізаційним планом у військовій частині НОМЕР_1 та дохід за січень-квітень 2024 року складає, у тому числі додаткова винагорода на період дії воєнного стану за період з 24.01 24 по 27.01.24 (з розрахунку 30 000 грн.): лютий 2024 року - 3870,97 грн.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача та з вимогами вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.
Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.
Таким чином, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у ЗСУ та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ ( далі Закон № 2011-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У подальшому, Постановою КМУ від 20.01.2023 №43 Про внесення змін до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 до пункту 1 внесено зміни, зокрема: слова військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,, співробітникам Служби судової охорони, виключено та після слів перебуваючи безпосередньо в районах доповнено словами їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Постановою КМУ від 09.08.2023 №836 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 доповнено постанову пунктами 11 та 12.
Зокрема в абзаці 8 пункту 11 установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.
Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану) згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 (застосовується з 01 лютого 2023 року; в редакції наказу Міністерства оборони №566 від 26.09.2023).
Відповідно до пункту 2 цього розділу, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується зокрема в таких розмірах:
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
- з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
- з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
- з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
- у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
- з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
- у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби) - застосовується з 01 червня 2023 року.
Військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, які одночасно мають право на отримання додаткової винагороди за різними умовами, ця додаткова винагорода виплачується в більшому розмірі.
Згідно з положеннями пунктів 3, 4 цього розділу Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Враховуючи зазначені норми законодавства, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів (розпоряджень), журналів бойових дій та рапортів командира підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Суд звертає увагу на те, що за правилами п.10 розділу ХХХІV Порядку №260 накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Відтак, виплата додаткової винагороди відбувається на підставі наказу командира у поточному місяці за минулий місяць.
В той же час, згідно п. 4 витягу із бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2дск КП - АДРЕСА_1 22.30 від 28.01.2024, позивач не виконував бойові (спеціальні) завдання, які зазначені у пункті 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (у редакції наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023). Зведений підрозділ «Херсон-11» військової частини НОМЕР_1 , до якого входив позивач, не був включений до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних дій на території Херсонської області в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, так як відповідно до законодавства України, підстав для включення зведеного підрозділу (у якому знаходився позивач) до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави та до складу військових 4 адміністрацій у районах ведення воєнних дій на території Херсонської області не було. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала від керівників органів військового управління, штабу угруповання військ, штабу тактичної групи на території Херсонської області на адресу військової частини НОМЕР_1 повідомлення про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у період з 28 січня 2024 року по 14 березня 2024 року, що було б підставою для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" в розмірі до 30 000 грн. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала рапорти (донесення) командира підрозділу, в якому проходить службу позивач, про виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, які зазначені у пункті 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала від органу військового управління, штабу угруповання військ, штабу тактичної групи на території Херсонської області не видавались довідки про виконанням позивачем бойових (спеціальних) завдань або участь у бойових діях в період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, які зазначені у пункті 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Військова частина НОМЕР_1 не отримувала витяги із записів журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового журналу) із записами про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії або виконанні бойових (спеціальних) завдань за період з 28 січня 2024 року по 14 березня 2024 року, які зазначені у пункті 2 розділі XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.
З огляду на зазначене, суд вважає, що військова частина НОМЕР_1 не порушила вимоги норм Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, та керувалася вищезазначеним п. 4 бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2дск КП - АДРЕСА_1 22.30 від 28.01.2024, щодо виконання позивачем за період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року бойового (спеціального) завдання, яке полягало у проведені відновлювальних робіт у будівлі за адресою м. Херсон, для забезпечення належної роботи Херсонської обласної військової адміністрації.
Крім того, позивач не пов`язує своє право на виплату додаткової винагороди у підвищеному розмірі власне з виконанням ним бойових завдань та заходів, які у значенні Постанови № 168 означають безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів, а лише вказує про наявність у нього такого права.
Це підтверджується, зокрема тим, що позивач на обґрунтування своєї позиції не зазначає, до виконання яких завдань чи заходів він був залучений під час перебування у відповідному позиційному районі протягом спірного періоду, не конкретизує, у якому місці та за яких обставин ці завдання ним виконувалися, не наводить щонайменшої деталізації виконуваних ним бойових завдань чи заходів.
У цьому контексті суд вважає за доцільне зазначити, що для належного обґрунтування наявності права на отримання передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, військовослужбовець повинен не лише послатися на сам факт своєї участі у бойових діях та заходах, але й навести конкретні обставини такої участі, включаючи опис, обставини та умови виконуваних завдань.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.06.2024 справа №400/249/23.
Тому, з у урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що за наявності письмових доказів, які є належними, допустимими, достовірними, та достатніми, відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової винагороди за період з 28.01.2024 року по 14.03.2024 року, а позивачем протилежного не доведено, що вказує на відсутність підстав для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог.
Відповідно до частини 2статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п. 41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На думку суду, в даній справі, відповідачем доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної бездіяльності на відповідність наведеним вище критеріям, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.
Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник