Справа № 160/28798/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» про забезпечення позову, -
Одночасно із поданням позовної заяви подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить:
2) вжити вказані заходи забезпечення адміністративного позову до набрання законної сили рішенням суду у справі про визнання протиправним та скасування розпорядження № 359-рл від 16.10.2024 в частині анулювання виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» ліцензій.
Заяву обґрунтувано тим, що контролюючим органом порушено встановлену процедуру прийняття розпорядження про анулювання ліцензій, застосовано спрощений підхід та зроблено передчасні висновки про порушення позивачем вимог законодавства України, що не відповідає принципам всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин. Основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. З метою здійснення господарської діяльності позивачем отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, які анульовано розпорядженням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл від 16.10.2024. Оскаржуване розпорядження було прийнято на підставі акта про встановлення факту відсутності суб?єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню, однак належні та допустимі докази на підтвердження вказаного факту відсутні. Невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення прав та інтересів заявника, оскільки роздрібна торгівля тютюновими виробами є основним видом його діяльності. Анулювання ліцензій блокує джерела доходу, призводить до неможливості виконання зобов`язань щодо сплати податків та зборів до бюджетів усіх рівнів, виконання договірних зобов`язань, що матиме негативні наслідки для господарської діяльності. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення ефективного захисту прав позивача, оскільки чинне законодавство не передбачає процедури поновлення ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами. Метою надання заявнику тимчасового захисту є збереження правовідносин між сторонами у тому стані, в якому вони існували до виникнення спірних правовідносин, пов`язаних з анулюванням ліцензій. Оскільки анулювання ліцензій має наслідком зупинення господарської діяльності заявника у виді роздрібної торгівлі тютюновими виробами, до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження у судовому порядку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» у виді зупинення господарської діяльності. Вказана обставина може призвести до розірвання договірних відносин, несплати податків до бюджету, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до позовної заяви документи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною четвертою статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
Позивач оскаржує розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 359-рл від 16.10.2024 про анулювання ліцензій та просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного розпорядження до набрання законної сили рішенням суду у справі за його позовом.
Станом не час розгляду заяви судом не встановлено наявності очевидних ознак протиправності розпрядження № 359-рл від 16.10.2024. Факт його протиправності потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 800/521/17, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.
Доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
Разом із заявою про забезпечення позову не надано доказів фактичного здійснення позивачем господарської діяльності з роздрібної торгівлі тютюновими виробами до моменту анулювання оскаржуваним розпорядженням ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Копій ліцензій до позовної заяви не додано. Відповідно до витягів із розпрядження № 359-рл від 16.10.2024 ліцензії було видано з термінами дії з 17.09.2024, 24.09.2024, 26.09.2024, 15.10.2024.
Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» є: 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Отже, доводи позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до зупинення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король», не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Проте сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Заявником не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що унеможливило би захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, як і не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.
Рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, суд вважає, що доводи позивача, якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляний Король» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Рянська