Справа № 300/2812/24
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2024 р. справа №300/2812/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач протиправно відмовив їй у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, мотивуючи це рішення відсутністю, на його думку, необхідного страхового стажу 30 років. Вказала, що Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає як умову для призначення вказаної пенсії необхідний страховий стаж у померлого годувальника та необхідний вік для непрацездатного члена сім`ї, що перебуває на його утриманні. Тому, оскільки позивач досягла необхідного віку, визначеного статтею 26 вказаного Закону, то вона має право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
15.04.2024 року та 24.04.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області отримало копію адміністративного позову суду та ухвали про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Заяв чи клопотань суду відповідач-2 не подав, правом на подання відзиву на позов у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також, відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву, згідно якого просила в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що у відповідності до статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, необхідною умовою для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, окрім досягнення пенсійного віку, є наявність в непрацездатного члена сімї померлого годувальника страхового стажу, визначеного статтею 26 цього Закону, у даному випадку 30-ти років. Страховий стаж позивача становить 26 років 2 місяці 19 днів, чого недостатньо для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Із урахуванням викладеного вище, просить відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 КАС України, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази та заперечення проти них, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом установлено наступне.
15.02.1986 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 15.02.1986 серії НОМЕР_1 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про смерть від 13.02.2024 серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула 60-річного віку, що підтверджується паспортом громадянки України серії НОМЕР_3 (а.с. 8-9).
17.03.2024 позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд установив наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV, зі змінами (далі Закон №1058-ІV).
Згідно із частиною 1 статті 36 Закону України №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України №1058, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю, або досягли віку 65 років, або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України №1058, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Таким чином, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, при цьому необхідною умовою для призначення вказаним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними 65 років, або пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України №1058.
Згідно із ст. 26 Закону України №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.
Тобто, статтею 26 Закону України №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії після досягнення віку 60 років. Отже, саме 60 років визначається як загальний пенсійний вік як для чоловіків, так і для жінок.
Факт набуття позивачкою 60-річного віку підтверджується копією її паспорта.
За таких обставин, позивачка як дружина померлого годувальника, яка на час звернення із заявою від 17.03.2024 досягла 60-річного віку, передбаченого ст. 26 Закону України №1058, у розумінні приписів п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України №1058 є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка), а тому має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
Висновок відповідача, покладений в основу рішення про відмову у призначені пенсії, щодо відсутності у позивачки достатнього страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України №1058, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки положення ст. 36 Закону України №1058, яким визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не пов`язують право на такий вид пенсії з наявністю певного страхового стажу утриманця.
Інших підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії по втраті годувальника відповідачами не зазначено, відтак оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Вимогами пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У даній справі, територіальним органом Пенсійного фонду України щодо розгляду заяви позивача за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, рішенням якого відмовлено позивачу у призначенні пенсії.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
З огляду на наведене в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з цього приводу слід відмовити.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Судом встановлено, що чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач із заявою про призначення пенсії звернулася 17.03.2024 року, тобто у межах 12 місяців з дня смерті годувальника, тому пенсію позивачу слід призначити з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто 09.02.2024 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 09.02.2024 позивачці пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 09.02.2024 ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, код в , вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21100;

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, код в , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Бобров Ю.О.