Справа № 380/4857/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/4857/24 пров. № А/857/11999/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Кедик М.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 12 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ) щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 172579,73 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 380/22521/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії в розмірі 172579,73 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 380/22521/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі № 380/4857/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вказаний позов було задоволено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що пенсійним органом за життя пенсіонера ОСОБА_2 було нараховано останньому доплату пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2022 в розмірі 172 579,73 грн.

Після смерті його дочка у шестимісячний строк, встановлений статтею 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, після смерті пенсіонера звернулася до пенсійного органу із заявою про виплату недоодержаної пенсії померлого батька.

Відповідно до довідки від 12.02.2024 № 14-19/03-42, виданої відділом Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Самбірського району Львівської області, відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади Новокалинівської міської ради ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом із ним за даною адресою зареєстровані ОСОБА_3 , 2005 р.н. та ОСОБА_1 , 1982 р.н.

З огляду на зазначене суд вважав, що позивачка має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті її батьку ОСОБА_2 , але не була виплачена пенсійним органом останньому у зв`язку із його смертю.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, який у своїй скарзі просив скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від ГУ ПФУ.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №380/22521/21 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.09.2021 №С/5422 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.09.2021 №С/5422 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду від 17.01.2022 у справі № 380/22521/21 пенсійним органом нарахована доплата пенсії ОСОБА_2 в сумі 172 579,73 грн.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внесено 17.08.2023 відповідний актовий запис № 111.

ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про виплату недоодержаної суми пенсії батька у зв`язку із його смертю, яка нарахована на підставі рішення суду.

Відповідач листом від 01.03.2024 повідомив позивачку про те, що відповідно до частин 1,4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України в разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, на будь - якій стадії судового процесу допускається заміна відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього такою самою мірою, якою вони були обов`язкові для особи, котру він замінив. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Доплату, обчислену ОСОБА_2 на виконання судового рішення ОСОБА_1 зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.

Не погоджуючись із невиплатою недоодержаної пенсії померлого батька, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Статтею 61 цього Закону визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За змістом частини 3 вказаної статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Абзацом 3 пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

В силу абзацу 1 пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Тобто, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку із чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною 1 статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка звернулася до пенсійного органу у встановлений законодавством строк із заявою в порядку статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, до якої додала документи передбачені пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відта, є протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачці пенсії нарахованої, але невиплаченої її померлому батькові, оскільки стаття 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати, зокрема дружині, суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі № 380/4857/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк