Справа № 359/6179/24
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/6179/24 Суддя (судді) першої інстанції: Чирка С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київської області старшого лейтенанта поліції Сича Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київської області старшого лейтенанта поліції Сича О.В., Департаменту патрульної поліції, яким просила скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2264822 від 29 травня 2024 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначила про те, що судом першої інстанції не враховано порушення відповідачем строку розгляду справи про адміністративне правопорушення встановленого ст. 277 КпАП України, прав позивача на ознайомлення з відеозаписом можливого правопорушення, ненадання відеозапису з відеореєстратора на листи позивача від 20 травня 2024 року та 28 травня 2024 року. Крім того, розгляд справи 29 травня 2024 року дізналась лише 28 травня 2024 року, що не враховано судом першої інстанції.

Також наголосила на безпідставності зупинки транспортного засобу та порушення інспектором вимог законодавства, оскільки останній під час заміру швидкості руху тримав прилад TruCam LTI 20/20 у руці, чим порушив вимоги ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", а тому підстави для перевірки полісу цивільного страхування були відсутні.

Додатково зазначила про те, що 30 квітня 2024 року інспектором не було проведено розгляд справи, не надано їй копії постанови та не повідомлено про факт притягнення до відповідальності. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення постанови ЕНА№2034691 від 30 квітня 2024, чим порушено вимоги ст. 285 КпАП України.

Апелянт звернула увагу суду на те, що повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено інспектором Сичом О.В. та відмова в задоволені клопотання про заміну особи, яка буде проводити розгляд справи суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини та нормам процесуального законодавства.

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено керування позивачем транспортним засобом Audi A3 номерний знак НОМЕР_1 30 квітня 2024 року за відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності

Додатково зазначив проте, що хоча позивачу не було надано можливості ознайомитись з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано факт керування останньою транспортним засобом 30 квітня 2024 року, водночас зазначена обставина визнається позивачем в її зверненнях до БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 30 квітня 2024 року за адресою Київська область, Броварський район, с. Скибин, вул. Київська, 118, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi A3, державний номерний знак НОМЕР_1 , та зупинена інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції Сичем О.В. за порушення п. 12.4 ПДР України, а саме за перевищення максимально дозволеної швидкості руху транспортного засобу в населених пунктах (50 км/год) на 23 км/год.

За наслідками розгляду справи 30 квітня 2024 року відносно позивача винесено постанову серії ЕНА № 2034691, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України за порушення п. 12.4 ПДР України.

17 травня 2024 року позивач звернулась до БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП із скаргою, в якій просила скасувати постанову серії ЕНА № 2034691 від 30 квітня 2024 року.

Рішенням заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 23 травня 2024 року скасовано постанову серії ЕНА № 2034691 від 30 квітня 2024 року, а справу відносно ОСОБА_1 направлено на новий розгляд.

Згідно з листом БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 23 травня 2024 року № Б-354/41/46/2/02-2024 позивача повідомлено про скасування постанови серії ЕНА № 2034691 від 30 квітня 2024 року та направлення справи на новий розгляд за вчинення нею правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також повідомлено про необхідність з`явитись до відділення адміністративної практики БПП в м. Бориспіль 29 травня 2024 року о 10:00 год.

Інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції Сичем О.В. 29 травня 2024 року винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2264822, якою на позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 , керувала транспортним засобом зі швидкістю 73 км/год. в населеному пункті, перевищивши встановлене обмеження швидкості на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу TruCam LTI 20/20 ТС001161, при перевірці документів встановлено, що водій керувала транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушила п. 2.1г ПДР України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, на вимогу інспектора, не надано полісу (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено норми чинного законодавства. Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що позивач визнала ту обставину, що в момент зупинки у неї був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (ПДР України), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Згідно з ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. На вимогу поліцейського, зокрема на місці здійснення спеціального поліцейського контролю, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, оскільки жодною нормою законодавства не надано право водію відмовитися від виконання згаданих обов`язків, в тому числі з підстав безпідставної зупинки його транспортного засобу. За загальним правилом водій має спочатку виконати відповідні вимоги, а потім не позбавлений права оскаржити дії працівника поліції.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та надсилання справи на новий розгляд від 23 травня 2023 року вбачається, що30 квітня 2024 року о10:02 год. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: Київська обл., Броварський р-н., с. Скибин, вул. Київська, 118 у населеному пункті рухаючись зі швидкістю 73 км/год. перевищивши встановлене обмеження швидкості на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС001161, чим порушила п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення за яке ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. постановою від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691.

Також вказаним рішенням під час дослідження відеозапису з відеореєстратора інспектора Сича О.В. встановлено відсутність станом на час зупинки транспортного засобу у ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та констатовано порушено п. 12.4 та п. 2.1 (Ґ) ПДП України, що утворює склад адміністративного правопорушення за яке передбачено відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП, враховуючи встановлені обставини та наявність процедурних порушень під час прийняття постановою від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691 заступником командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП задоволено скаргу позивача, скасовано постанову від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691, а справу відносно ОСОБА_1 направлено на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила про безпідставність зупинки її транспортного засобу та з порушенням інспектором вимог ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", оскільки останній під час заміру швидкості руху тримав прилад TruCam LTI 20/20 у руці, а тому підстави для перевірки полісу цивільного страхування були відсутні.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже положеннями ст. ст. 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що лазерний вимірювач швидкості TruCam є, насамперед, засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що випливає із змісту Методичних рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, що є додатком №1 до листа Департаменту від 04 жовтня 2018 року №11299/41/2/02-2018.

Відповідно до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, що затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437, вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Крім того, можливість використання виробу "TruCAM LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що викладені в рішенні від 23 травня 2023 року обставини, за яких ОСОБА_1 керуючи 30 квітня 2024 року транспортним засобом Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: Київська обл., Броварський р-н., с. Скибин, вул. Київська, 118 рухалась зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищила швидкість у населеному пункті на 23 км/год., чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР, що слугувало підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки інспектором поліції документів, зокрема полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з записом з нагрудної камери інспектора поліції Сича О.В. під час зупинки транспортного засобу позивача 30 квітня 2024 року поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів нею надано не було (зазначила що не має з собою), водночас згідно з копіями відомостей (листів) електронного сервісу "Перевірка чинності полісу" інформаційного порталу МТСБУ станом на 30 квітня 2024 року за транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 не зареєстровано полісів ОСЦПВ (а.с. 65-67).

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції позивач 30 квітня 2024 року керувала транспортним засобом Audi A3, д.н.з. НОМЕР_1 не маю оформленого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що також підтверджується наданим до матеріалів справи полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 травня 2024 року №220967914 (а.с. 90).

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем строку розгляду справи про адміністративне правопорушення встановленого ст. 277 КУпАП, то колегія суддів вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про направлення справи на новий розгляд прийнято заступником командира батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль 23 травня 2024 року, водночас оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2264822 винесена 29 травня 2024 року, тобто в межах встановленого ст. 277 КУпАП строку.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо неналежного повідомлення її щодо нового розгляду справи про адміністративне правопорушення призначеного на 29 травня 2024 року, оскільки згідно з витягом з службового сервісу електронного поштового зв`язку Zimbra (а.с. 69) підтверджується направлення на електронну пошту позивача @ukr.net) 23 травня 2024 року л 14:24 год. листа від 23 травня 2024 року (вих. Б-354), яким останню повідомлено про результати розгляду її скарги та дату і час нового розгляду справи.

Щодо доводів апелянта про те, що інспектором поліції Сичем О.В. 30 квітня 2024 року не було проведено розгляд справи, не повідомлено позивача про факт притягнення її до адміністративної відповідальності та не направлено їй примірник постанови серії ЕНА №2034691, то колегія суддів звертає увагу, що зазначені обставини не заперечується Департаментом патрульної поліції та слугували однією з підстав для скасування постанови від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691 рішенням заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 23 травня 2024 року за наслідками розгляду скарги позивача від 17 травня 2024 року.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постанова від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691 не предметом оскарження в даній справі.

Стосовно посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що повторний розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено інспектором Сичом О.В. на дії якого були подані скарги, останнім було відмовлено в задоволені клопотання позивача про заміну особи, яка буде проводити розгляд справи, що суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини та нормам процесуального законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом постановою від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Рішенням заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП від 23 травня 2024 року скасовано постанову серії ЕНА № 2034691 від 30 квітня 2024 року, а справу відносно ОСОБА_1 направлено на новий розгляд. Крім того, вказаним рішенням констатовано порушено п. 12.4 та п. 2.1 (Ґ) ПДП України, що утворює склад адміністративного правопорушення за яке передбачено відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови від 29 травня 2024 року серії ЕНА №2264822, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Посилання апелянта на ст. 37 КАС України щодо неможливості участі судді який брав участь у вирішенні адміністративної справи, брати участь у новому її розгляді, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки зазначена норма КАС України не поширюється на інспектора поліції.

Також в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила про те, що відповідачем порушено її право на ознайомлення з відеозаписом можливого вчинення правопорушення, оскільки на її зави від 20 травня 2024 року та 28 травня 2024 року не було надання копій відеозапису, як і не надано можливості ознайомитись з відеозаписами 29 травня 2024 року під час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області листом від 24 травня 2024 року №Б-360/41/40/2/02-2024 на лист позивача від 20 травня 2024 року направлено копію постанови від 30 квітня 2024 року серії ЕНА №2034691, відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції та фото/відеозапис з лазерного вимірювача швидкості TruCam TC001161 за адресою: АДРЕСА_1 , та повернувся відправнику 14 червня 2024 року у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 77-80).

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем визнається обставина ненадання позивачу можливості ознайомлення з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано факт керування позивачем 30 квітня 2024 року транспортним засобом, водночас на думку колегії суддів, враховуючи встановлені обставини, зазначена обставина не можу слугувати достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку