Справа № 520/19748/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 жовтня 2024 р. справа № 520/19748/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, , щодо не продовження у матеріалах пенсії справи (паперовій та електронній) та електронних реєстрах строк дії інвалідності ІІІ групи позивача до припинення або скасування періоду дії воєнного стану;

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, , щодо не включення до складових пенсійного забезпечення позивача підвищення відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, , продовжити дію інвалідності у матеріалах пенсійної справи (паперової та електронної) та електронних реєстрах строк дії інвалідності ІІІ групи позивача до припинення або скасування періоду дії воєнного стану;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, , включити до складових пенсійного забезпечення позивача підвищення відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність до припинення або скасування періоду дії воєнного стану;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, , виплатити позивачу недоплачену частину пенсії у розмірі підвищення відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за кожний місяць з 01.12.2022;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, , виплачувати позивачу пенсійне забезпечення із включенням підвищення відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.11.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ у розмірі 68% грошового забезпечення, у зв`язку з чим він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. До складу пенсії включено надбавку відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01.12.2022 відповідачем проведено перерахунок пенсії без врахування підвищення відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідач мотивує своє рішення тим, що строк дії інвалідності встановлений медико-соціальною експертною комісією закінчився, а документи про продовження строку дії інвалідності позивача надано не було. З вказаним позивач не погоджується у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 встановлено відповідачу строк, не більше шістнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для надання до суду відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову; надіславши позивачу, іншим відповідачам, третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.

Згідно з приписами п. 12 та п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції, ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 251 КАС України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 надіслана відповідачу в його електронний кабінет та доставлена до електронного кабінету 08.08.2024, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній гвардії України.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 №215о/c від 11.11.2021 ОСОБА_1 звільнено відповідно до підпункту "б" пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби у запас за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час.

Вислуга років на військовій службі станом на 18.11.2021 становить: час служби в календарному обчисленні - 25 років 08 місяців 17 днів, час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної відпустки) - 01 рік 00 місяців 08 днів, вислуга років для призначення пенсії - 26 років 08 місяців 25 днів, безперервна календарна вислуга років станом на 18.11.2021 становить - 21 рік 04 місяці 12 днів.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №387 від 05.11.2021 позивач має захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

14.12.2021 ОСОБА_1 пройшов медико-соціальну експертизу, за результатами якої йому було встановлено 3 групу інвалідності пов`язану із захистом Батківщини строком до 01.12.2022.

19.11.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 у розмірі 68% грошового забезпечення (вислуга років - 26).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію, до складу якої включено надбавку відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01.12.2022 відповідачем було проведено перерахунок пенсії без врахування підвищення відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно листа Головного управління ПФУ в Харківській області від 04.01.2023 №110-22289/Т-03/8-2000/23, пенсійний орган повідомив позивача, що документом, який підтверджує статус особи з інвалідністю внаслідок війни є посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, яке є в матеріалах пенсійної справи, дійсне по 30.11.2022. З 01.12.2022 позивачу проведено перерахунок пенсії без врахування підвищення до пенсії за вислугу років як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та встановлено підвищення як учаснику бойових дій у розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зміни, які вносяться постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 №390 стосуються строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану. Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, яке є в матеріалах пенсійної справи не є медичним документом. Отже, для встановлення підвищення до пенсії за вислугу років, передбачене статтею 13 Закону як особі з інвалідністю внаслідок війни, необхідно надати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, яке буде дійсним на теперішній час.

Позивач вважає вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії без врахування підвищення, встановленого ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У відповідності до статті 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно статті 15 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пенсії за вислугу років підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 в редакції відповідно до Закону України від 05.10.2005 №2939-IV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №2939-IV), встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, інвалідам війни ІII групи пенсії підлягають підвищенню у відсотковому обчисленні від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у розмірі 30 процентів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу з 30.11.2021 встановлена ІІІ група інвалідності на строк до 01.12.2022, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії 12 ААВ №317422, та встановлено підвищення до пенсії у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як того передбачає стаття 13 Закону №2262-XII.

Проте, строк дії посвідчення позивача як особи з інвалідністю внаслідок війни сплив 01.12.2022.

Оскільки позивач не надав до пенсійного органу посвідчення, дійсного на теперішній час, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області припинило виплату підвищення, передбаченого статтею 13 Закону №2262-XII.

У позовній заяві позивач посилається на те, що не мав змоги пройти повторний огляд у строк встановлений у довідці до акту огляду МСЕК серії 12ААВ №317422 та не має змогу пройти повторний огляд і на сьогодні у зв`язку із тим, що фактично мешкав на території с. Липці, Харківського району, Харківської області та 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації потрапив у окупацію, з якої йому вдалось виїхати до Республіки Болгарія, у зв`язку з тим, що місце його фактичного мешкання знаходиться у зоні активних бойових дій. У зв`язку з перебуванням позивача поза межами території України він не може пройти повторний огляд медико-соціальною експертною комісією, а відтак його інвалідність продовжується до кінця дії воєнного стану або до того коли у позивача буде можливість пройти повторний огляд.

Таким чином, на думку позивача, відповідач протиправно не продовжив строк дії інвалідності за матеріалами пенсійної справи та протиправно скасував з 01.12.2022 підвищення відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Указом Президента №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства в Україні запроваджено воєнний стан з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Отже, у позивача термін дії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №317422, від 14.12.2021, на підставі якої видається посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, припав на 001.12.2022, коли в Україні діяв та діє воєнний стан.

08.03.2022 відповідно до статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України прийняв постанову №225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України" (далі - Постанова №225).

Пунктом 2 Постанови №225 установлено, що на період дії воєнного стану на території України пункт 5 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", не застосовується.

У разі неможливості направлення лікарем або лікарсько-консультативною комісією, в тому числі заочно, осіб з тимчасовою непрацездатністю на медико-соціальну експертизу в строки, визначені абзацом другим пункту 6 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317 "Питання медико-соціальної експертизи":

рішення щодо продовження тимчасової непрацездатності за її наявності приймається без направлення на медико-соціальну експертизу лікуючим лікарем або лікарсько-консультативною комісією;

направлення лікарем чи лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу здійснюється не пізніше ніж через місяць після припинення або скасування воєнного стану.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 №390 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо строку переогляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів умовах воєнного стану" Постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 №225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України" доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317;

дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. №917.

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.

Отже, згідно з Постановою КМУ №225 від 08.03.2022, якщо в Пенсійному фонді України або структурних підрозділах з питань соціального захисту населення немає інформації про зміну чи відмову в продовженні інвалідності, вважається, що ця інвалідність автоматично продовжується без необхідності проходження переогляду до завершення воєнного стану та протягом 6 місяців після його закінчення або скасування.

За особою зберігаються усі соціальні виплати. Додаткові документи чи інші записи в наявних довідках не потребуються.

Вищевказане узгоджується із роз`ясненням Міністерства охорони здоров`я України, опублікованим 03.10.2023 на Урядовому порталі.

При цьому, суд враховує, що згідно наданих разом із позовною заявою документів, позивач після початку повномасштабної збройної агресії опинився на окупованій рф території, покинув її, та, починаючи з 2022 року отримав тимчасовий захист у Республіці Болгарія, де перебуває наразі, що є істотними перешкодами та труднощами для проходження повторного огляду медико-соціальною експертною комісією.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що державою створені правові засади щодо проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України, при цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не було проведено повторний огляд.

З урахуванням зазначеного Урядом також автоматично продовжено виплату всіх пенсій і соціальних допомог по інвалідності, а також термін дії індивідуальної програми реабілітації для зазначених осіб.

Це означає, що люди з інвалідністю, строк повторного огляду яких припав на період воєнного стану, можуть без проходження чергової ЛКК чи МСЕК отримувати пенсії та соціальні допомоги, реабілітаційні заходи, користуватися пільгами та гарантіями, передбаченими для осіб з інвалідністю законодавством.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що вказані доводи пенсійного органу не відповідають нормі законодавства, на яку останній посилається, що в свою чергу свідчить про їх необґрунтованість та недоведеність. Суд зазначає, що нормами діючого законодавства не передбачено такої підстави для відмови у виплаті підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни, не надання посвідчення на час наявності у особи статусу особи з інвалідністю.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.12.2022 підвищення до пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з метою належного захисту прав позивача, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.12.2022 підвищення до пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Вищевказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 по справі №520/4136/24.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не продовження у матеріалах пенсії справи (паперовій та електронній) та електронних реєстрах строк дії інвалідності ІІІ групи позивача до припинення або скасування періоду дії воєнного стану та зобов`язання відповідача продовжити дію інвалідності у матеріалах пенсійної справи (паперової та електронної) та електронних реєстрах строк дії інвалідності ІІІ групи позивача до припинення або скасування періоду дії воєнного стану, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Відтак, враховуючи вищевикладене, оскільки станом на визначену позивачу дату переогляду діяв режим воєнного стану, то строк дії у ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю 3 групи є продовженим, а отже, позовні вимоги щодо продовження дії інвалідності у матеріалах пенсійної справи позивача задоволенню не підлягають, оскільки такий статус позивача згідно чинного законодавства є продовженим автоматично. А внесення такої інформації до пенсійної справи не впливає на висновку суду щодо наявності права позивача на отримання спірного підвищення до пенсії.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.12.2022 підвищення до пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.12.2022 підвищення до пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.