Справа № 333/8085/24
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8085/24
Провадження № 2-а/333/117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №600 від 06.09.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою його притягнуто до відповідальності через неявку до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте повістку на 21.08.2024 він не отримував, акт про відмову від підпису від 20.08.2024 він не підписував, вказані документи складені з порушенням чинного законодавства, а саме акт відмови в присутності двох незаінтересованих свідків на місці та в присутності позивача не складався, в протоколі про адміністративне правопорушення №733 зазначається, що позивач нібито не з`явився за повісткою про виклик, чим вчинив адміністративне правопорушення, в той час як в постанові №600 зазначається, що позивач відмовився від отримання повістки, чим вчинив адміністративне правопорушення, тобто фабула протоколу не відповідає фабулі оскаржуваної постанови. За таких обставин позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до відповідальності, внаслідок чого спірна постанова підлягає скасуванню як протиправна.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23.09.2024 відкрито провадження по справі, призначено судове засідання.

Відповідач надав до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. У відзиві зазначив, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку про необхідність його явки 21.08.2024 об 08 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте позивач відмовився отримувати повістку і зміст повістки був доведений останньому до відома і складено відповідний акт про відмову від отримання повістки. У подальшому, через неявку позивача 06.09.2024 за вказаною повісткою і неотримання від позивача повідомлення про причини неявки, відповідачем була прийнята спірна постанова про притягнення позивача до відповідальності внаслдок скоєнення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач та його представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав через канцелярію заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач, будучи належно та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав..

Судом встановлено наступне.

06.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 600 відносно ОСОБА_1 , про те, що (дослівно) «20.08.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик на 08:00 год. 21.08.2024 року до Бердянського РТЦК та для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , підписувати та отримувати повістку відмовився, про що було складено відповідний акт від 20.08.2024 року. Зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос. Проте, у визначений у повістці час, а саме 21.08.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУПАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.09.2024 № 733 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 06.09.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . В протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав, за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП відсутня відповідальність за неприбуття за повісткою, тому повістку відмовився отримувати. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до РТЦК та СП ОСОБА_1 не надав. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, що є порушенням вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Обставини, що пом`якшують правопорушення не встановлено. Обставини, що обтяжують правопорушення не встановлено. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушеня, що передбачено ч.3 ст. 210-1 КУпАП - накладено штраф у розмірі 25500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 1 цієї статті визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Пункт 3 цієї ж статті передбачає, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» доручено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу(далі - Указ №65). Згідно пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 30.12.2022) (далі Порядок №1487) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до пункту 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 року №352, повістки громадянам можуть вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена.

Форма розписки та її зміст визначені в Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від ЗО грудня 2022 року №1487, згідно з яким повістка має відривну частину розписку про те, що повістка про виклик у визначений час до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержана певним громадянином із засвідченням його особистим підписом.

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки законодавцем не встановлені.

У разі відмови від підписання повістки посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки у присутності свідків складається акт про відмову від отримання.

В матеріалах справи у наявності документ «розписка №174» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашня адреса АДРЕСА_2 , в якій вказано, що ОСОБА_1 одержав повістку №174 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 з`явитися 21.08.2024 об 08 год.00, проте вона не містить будь яких посилань, що її відмовились отримати, не має посилань на акт про відмову у отриманні цього документа, і не має номеру чи серії повістки.

Згідно акту ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.08.2024 р., наданого відповідачем, працівниками цієї установи ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 21.08.2024 об 08 год.00 хв., проте ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку і текст повістки про необхідність явки 21.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 було доведено громадянину до відома у присутності свідків.

Вказаний акт підписаний працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і підписів інших осіб (свідків) не має.

Крім того, вказаний акт не містить посилань на номер чи серію повістки, для співставлення, яку саме повістку позивач відмовився отримувати.

Отже, інші документи відповідачем не складались, відеозйомка під час вручення 20.08.2024 позивачу повістки на 21.08.2024 не проводилась.

Таким чином, суд доходить висновку, що відсутні належні, достатні та допустимі докази, про те, що позивач належним чином був повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 08.00. 21.08.2024.

06.09.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було винесено постанову № 600 відносно ОСОБА_1 , про те, що (дослівно) « ОСОБА_1 під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до РТЦК та СП ОСОБА_1 не надав, що є порушенням вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана постанова містить посилання на акт про відмову від отримання повістки від іншої дати, а саме від 23.07.2024.

Крім того, вказана постанова не містить посилання на номер повістки, яку працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 20.08.2024 р. намагалися вручити позивачу і не вказано, яка дата виклику була у цій повістці.

Отже, вказана постанова не містить посилання на акт ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.08.2024 р. про відмову позивача від отримання повістки і про доведення до відома позивача про час, дату та місце виклику за повісткою, тобто вказана постанова не приймалась з урахування вказаного акту і не є складовою цього адміністративного матеріалу

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення №733 зазначається, що позивач не з`явився за повісткою про виклик, чим вчинив адміністративне правопорушення, в той час як в постанові №600 зазначається, що позивач відмовився від отримання повістки, чим вчинив адміністративне правопорушення.

Тобто фабула протоколу не відповідає фабулі оскаржуваної постанови.

Оскільки постанова складається за наслідком розгляду протоколу, відповідно невідповідність у фабулі між цими документами слугує підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спірна постанова не відповідає положенням ч.2 ст.2 КАС України.

Так суд має перевірити дотримання відповідачем чи прийнято таке рішення (п.3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); (п.4) безсторонньо (неупереджено); (п.5) добросовісно; (п.6) розсудливо; (п.7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Також судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.10.2011 р. по справі «Рисовський проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд наголошує, що відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що позивач знав про час, дату та місце необхідної його явки 21.08.2024 року о 08 год.00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого постанова підлягає скасуванню як протиправна, оскільки відсутні докази того, що позивач достеменно знав про виклик його за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 21.08.2024 року о 08 год.00 хв., що позивач свідомо ухилявся від виконання виклику, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Доводи позивача з приводу неправильності оформлення документів та недоведеність відповідачем певних обставин також заслуговують на увагу.

За нормами п. 2 ч.3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 600 від 06 вересня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП адміністративного стягнення у виді 25500 гривень штрафу - скасувати.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В. Ковальова