Справа № 200/5066/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 жовтня 2024 року Справа №200/5066/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

23 липня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі відповідач, ГУНП в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 23 липня 2024 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії працівників Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області щодо вилучення майна у ОСОБА_1 відповідно до протоколу огляду та вилучення від 14 серпня 2023 року;

- зобов`язати ГУНП в Донецькій області повернути ОСОБА_1 вилучене майно відповідно до протоколу огляду та вилучення від 14 серпня 2023 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Предметом спору у справі є протиправні, на думку позивача, дії відповідача, які полягали у вилученні майна відповідно до протоколу огляду та вилучення від 14 серпня 2023 року.

Строк звернення до адміністративного суду визначений ст. 122 КАС.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися 14 серпня 2023 року, строк звернення до суду розпочав свій перебіг 15 серпня 2023 року і сплинув 15 лютого 2024 року.

До суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 23 липня 2024 року, про що свідчить дата формування та підписання позовної заяви в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», тобто з пропуском строку, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Документи, що додаються до позовної заяви, визначені ст. 161 КАС.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позовна заява містила заяву про поновлення строку звернення до суду.

Однак в порушення вимог ч. 6 ст. 161 КАС, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не надав докази поважності причин пропуску строку звернення до суду (докази, на підтвердження існування обставин, на які він покликався в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду і з якими пов`язував поважність причин пропуску цього строку).

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що передбачено ч. 1 ст. 169 КАС.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ч. 6 ст. 161 КАС, ухвалою від 24 липня 2024 року вона була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання ухвали від 24 липня 2024 року позивач надав суду заяву 28 липня 2024 року і докази, які на його думку, свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду, а саме:

- свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 22 вересня 2007 року, згідно з яким позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ;

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 травня 2024 року № 215-, згідно з якою ОСОБА_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , набула статус внутрішньо переміщеної особи; її фактичне місце проживання/перебування після переміщення: АДРЕСА_2 ;

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06 грудня 2017 року, згідно з яким батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач;

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 27 лютого 2014 року, згідно з яким батьком ОСОБА_4 , 21 лютого 2014 року, є позивач;

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 травня 2024 року № 1215-, згідно з якою ОСОБА_4 , 21 лютого 2014 року, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , набула статус внутрішньо переміщеної особи; її фактичне місце проживання/перебування після переміщення: АДРЕСА_2 ;

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 травня 2024 року № 1215-, згідно з якою ОСОБА_3 , 11 грудня 2007 року, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , набув статус внутрішньо переміщеної особи; його фактичне місце проживання/перебування після переміщення: АДРЕСА_2 ;

Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтував таким.

В період, коли виникли обставини порушення його прав та законних інтересів, позивач вживав заходи, спрямовані на порятунок життя, вирішення питання про тимчасову евакуацію всіх членів родини та забезпечення фізичного та морального здоров`я свого та своїх близьких.

Позивач вказував на те, що місцем його постійного проживання було с. Плещіївка, що розташовано на території Донецької області. Зазначений населений пункт з 2014 року та станом на день звернення до суду перебуває в безпосередній близькості до лінії збройного конфлікту на Донеччині. Територія населеного пункту станом на серпень 2023 року вже постійно піддавалась ворожим обстрілам, що створювало небезпеку для життя та здоров`я мешканців.

Позивач зауважив, що на той час питання захисту прав та законних інтересів не мало для нього першочергового значення в порівнянні з необхідністю рятувати життя, фізичне та моральне здоров`я своє та своїх близьких.

Тому позивач спершу був вимушений забезпечувати родину засобами для існування в умовах активних бойових дій на території населеного пункту, в якому останні мешкали. В подальшому позивач був вимушений прийняти рішення про тимчасову евакуацію родини.

Позивач стверджував, що саме через зазначені вище обставини він пропустив строк звернення до суду.

Розглядаючи по суті заяву про поновлення строку звернення до суду, суд виходив з такого.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До таких обставин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлення процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій, стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ст. 44 КАС передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. п. 6, 7 ч. 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 45 КАС учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Процесуальний закон вимагає від учасника справи, який пропустив визначений законом процесуальний строк для вчинення певної процесуальної дії, подання заяви про поновлення такого строку та подання доказів поважності причин його пропуску.

При цьому суд не наділений повноваженням замість позивача визначати причини пропуску строку звернення до суду і, самостійно визначивши такі причини, надавати оцінку їх поважності.

Як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час звернення позивача до суду з цим позовом триває широкомасштабна військова агресія російської федерації проти України, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Верховний Суд в постанові від 27 січня 2023 року у справі № 580/2129/22 зазначив, що ведення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

З 28 січня 2000 року постійне місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в його паспорті.

Село Плещіївка належить до Іллінівської сільської громади Краматорського району Донецької області.

Іллінівська сільська територіальна громада Краматорського району Донецької області була включена до підрозділу 1. «Території можливих бойових дій» розділу І. «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, (далі Перелік № 309) з визначенням дати виникнення можливості бойових дій 24 лютого 2022 року та дати припинення можливості бойових дій 24 лютого 2022 року.

Іллінівська сільська територіальна громада Краматорського району Донецької області включена до підрозділу 2. «Території активних бойових дій» розділу І. «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку № 309, з визначенням дати початку бойових дій 25 лютого 2022 року і дати завершення бойових дій 18 серпня 2023 року.

Іллінівська сільська територіальна громада Краматорського району Донецької області включена до підрозділу 3. «Території актованих бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» розділу І. Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку № 309, з визначенням дати початку бойових дій 18 серпня 2023 року.

Отже, населений пункт, в якому зареєстроване постійне місце проживання позивача, з 25 лютого 2022 року і по теперішній час є територією активних бойових дій.

Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи дружина та діти позивача, які набули статус внутрішньо переміщеної особи, залишили місце свого постійного проживання не в с. Плещіївка Краматорського району Донецької області, а в сел. Щербинівка Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.

Торецька міська територіальна громада Бахмутського району Донецької області, за винятком сел. Озерянівка, сел. Курдюмівка, сел. Шуми, включена до підрозділу 2. «Території активних бойових дій» розділу І «Території на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку № 309, з визначенням дати початку бойових дій 24 лютого 2022 року, дати завершення бойових дій 06 серпня 2024 року.

Торецька міська територіальна громада Бахмутського району Донецької області за винятком сел. Озерянівка, сел. Курдюмівка, сел. Шуми, с. Юр`ївка, включена до підрозділу 3 «Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси» розділу І «Території на яких ведуться (велися) бойові дії» Переліку № 309, з визначенням дати початку бойових дій 07 серпня 2022 року.

Отже, населений пункт, в якому зареєстровано місце проживання дружини позивача та його дітей, з 24 лютого 2022 року також є територією активних бойовий дій.

Разом з цим самого лише факту проживання на території активних бойових дій недостатньо для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому суд бере до уваги інші фактори, на які звертає увагу Верховний Суд.

Так, як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом Донецький окружний адміністративний суд функціонує, здійснює правосуддя, приймає позовні заяви, подані у будь-який зручний для учасників справи спосіб (засобами поштового зв`язку, кур`єрською доставкою, засобами електронного зв`язку через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» або на електронну пошту суду).

Тобто територіальне місцезнаходження суду та порядок його функціонування не перешкоджали позивачу в реалізації права на звернення до суду з дотриманням строку, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Також суд бере до уваги, що, незважаючи на проживання в населеному пункті, який належить до територій активних бойових дій, ОСОБА_1 мав можливість користуватися професійною правничою допомогою адвоката.

Зокрема, ще 07 вересня 2023 року між позивачем та адвокатом Саєнком О.М. був укладений договір про надання правової допомоги № 107.

Саме цей договір вказаний в якості підстави для видачі ордера серії АН № 1467606 від 22 липня 2024 року на надання правничої допомоги ОСОБА_1 в Донецькому окружному адміністративному суді адвокатом Саєнком О.М.

Відтак, навіть за наявності обставин, які унеможливлювали або істотно ускладнювали особисте звернення позивача до суду з цим позовом, відповіді процесуальні дії від його імені міг вчинити повноважний представник, проте до 23 липня 2024 року він таких дій не вчиняв.

При цьому, як свідчать додані до позовної заяви письмові докази, у вересні 2023 року та в квітні 2024 року адвокат Саєнко О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звертався з адвокатськими запитами до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області з приводу вилучення у останнього майна відповідно до протоколу огляду та вилучення від 14 серпня 2023 року.

Тобто, якщо прийняти позицію позивача, можна дійти висновку, що обставини, на які він покликається, унеможливлювали його звернення до суду, однак не перешкоджали його зверненню до Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Також суд бере до уваги, що позовна заява подана до суду більш ніж через п`ять місяців після закінчення визначеного ч. 2 ст. 122 КАС шестимісячного строку звернення до суду.

Крім того, родина позивача залишила зону активних бойових дій та набула статус внутрішньо переміщених осіб на початку травня 2024 року, тобто більш ніж за два місяці до його звернення до суду з цим позовом.

На момент звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом кількість бойових зіткнень, обстрілів, їх руйнівні наслідки тощо в населених пунктах, за місцем проживання позивача та його родини, кратно збільшилась в порівнянні з періодом серпня 2023 року квітня 2024 року, на який припадав шестимісячний строк звернення до суду, однак це не завадило зверненню до суду.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не довів належними доказами поважність причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки вказані ОСОБА_1 підстави не є поважними, 16 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу якою відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду; на підставі ч. 1 ст. 123 КАС залишив позовну заяву без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали засобами електронного зв`язку для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання доказів на їх підтвердження.

Ухвала від 16 жовтня 2024 року доставлена в електронний кабінет користувача ЄСІТС «Електронний суд» - ОСОБА_5 16 жовтня 2024 року о 20:30.

28 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Саєнка О.М. про поновлення строку звернення до суду.

В цій заяві представник позивача зазначив таке.

Крім обставин, які були підставою пропущення строку на звернення з позовом до адміністративного суду та про які зазначалось раніше, які суд визнав не достатньо поважними для поновлення пропущеного процесуального строку, а саме, що найбільш впливовою обставиною, що призвела до порушення строків звернення до суду з позовом було ведення активних бойових дій на території, де проживав позивач, та евакуація, також можна визначити наступні.

1. Тривалий період адаптації та відновлення життєвих умов, оскільки за новим місцем проживання позивач був вимушений витратити час на пошук житла, оформлення статусу внутрішньо переміщеної особи для кожного члена сім`ї, забезпечити базовими потребами всіх членів родини та здійснити пошук роботи (доходу), що об`єктивно відтермінувало звернення до суду.

Суд зауважує, що вказані вище обставини, пов`язані з виїздом родини позивача із зони бойових дій, мали місце вже після того, як встановлений абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС шестимісячний строк звернення до суду позивачем був пропущений (строк звернення до суду сплинув 15 лютого 2024 року, статус внутрішньо переміщеної особи дружина та діти позивача набули 06 травня 2024 року).

Твердження позивача про те, що саме він був вимушений витрачати час на оформлення статусу внутрішньо переміщеної особи для кожного члена родини, не підтверджені будь-якими доказами (особисто ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи не набував, відповідна довідка щодо позивача суду не надана; також суду не надані докази, які б свідчили, що в процесі оформлення його дружиною та дітьми статусу внутрішньо переміщеної особи, позивач діяв як їх повноважний представник (довіреність тощо); більш того, згідно з довідкою від 06 травня 2024 року № 1215- особою, яка супроводжувала малолітню дитину позивача ОСОБА_4 була її мати ОСОБА_2 , а не позивач).

Решта наведених позивачем аргументів всупереч приписам ч. 6 ст. 161 КАС не підтверджені будь-якими доказами.

2. Телефонний зв`язок між позивачем та адвокатом ускладнений внаслідок проведення бойових дій на території громади, де мешкав позивач. Відсутність електроенергії, телефонного та Інтернет-зв`язку не давали можливості узгодити всі суттєві питання між позивачем та його представником, в тому числі питання оплати судового збору за подання позовної заяви, гонорар адвоката за складання позовної заяви та подальше представництво інтересів позивача під час розгляду справи судом.

Суд відзначає, що проведення бойових дій на території громади, де мешкав позивач, відсутність електроенергії, зв`язку тощо, не завадили позивачеві укласти з адвокатом Саєнком О.М. договору про надання правової допомоги від 07 вересня 2023 року № 107, а адвокату вчиняти дії в інтересах позивача, зокрема звертатися до органів Національної поліції України у вересні 2023 року та в квітні 2024 року. Отже, наявність можливості вирішити (узгодити) одні питання між позивачем та його представником, та неможливість вирішити (узгодити) інші питання між ними, не є об`єктивною перешкодою зверненню до суду.

3. До повномасштабного вторгнення російської федерації позивач мав можливість, мешкаючи в сільській місцевості, використовуючи ефективні методи та дбайливий підхід до землеробства, заробляти кошти шляхом вирощування на власній земельній ділянці овочів, фруктів, ягід тощо. З початком проведення активних бойових дій позивач втратив будь-яку можливість отримувати доходи. Лише після набуття членами його родини статусу внутрішньо переміщеної особи, а через певний час отримання ними грошової допомоги від держави, позивач зміг частково оплатити юридичні послуги та судовий збір. Це також є обставиною, яка не дала можливості своєчасно оплатити судовий збір та юридичні послуги, що, за висновком позивача та його представника, є ще однією об`єктивною причиною порушення строків звернення до суду.

Надані разом з заявою про поновлення строку звернення до суду Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (форма ОК-5), свідчать про те, що починаючи з лютого 2012 року ОСОБА_1 не мав заробітку (доходу).

Разом з цим, незважаючи на майновий стан ОСОБА_6 , останній об`єктивно мав можливість звернутися до суду без сплати судового збору, одночасно подавши заяву про звільнення від сплати цього збору, відстрочення чи розстрочення його сплати.

Відповідні права надані особі, яка звертається до суду, нормами ст. 133 КАС та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Навіть за відсутності у позивача спеціальних знань в правовій сфері, його представник фахівець в галузі права об`єктивно міг роз`яснити ОСОБА_1 його права, в тому числі право на звернення до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, розстрочення чи відстрочення його сплати.

Відсутність у позивача можливості оплатити послуги адвоката за наявності інституту безоплатної правової допомоги, також не є об`єктивною перешкодою для звернення до суду.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що в заяві від 27 жовтня 2024 року представник позивача не навів причин, які об`єктивно унеможливили або істотно ускладнили своєчасне звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом і могли б бути визнані судом поважними, а також не надав належні докази поважності цих причин.

Як наслідок, у задоволенні заяви від 27 жовтня 2024 року про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

П. 1 ч. 4 ст. 169 КАС установлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Отже, наявні передбачені ч. 2 ст. 123, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС для повернення позовної заяви.

При цьому повернення позовної заяви є наслідком поведінки самого позивача (його представника), а не перешкоджанням йому в доступі до правосуддя з боку суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 122, ч. ч. 1, 2 ст. 123, ч. 6 ст. 161, п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. ст. 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. У задоволенні заяви представника позивача адвоката Саєнка Олександра Миколайовича від 27 жовтня 2024 року про поновлення строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

3. Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що:

- повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом;

- повернення позовної заяви є підставою для повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, за клопотанням особи, яка його сплатила, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

4. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено і підписано суддею 30 жовтня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко