Справа № 300/3266/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" жовтня 2024 р. справа № 300/3266/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними дії щодо відмови у звільненні з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», викладену в листі від 23.02.2024 за № 7/404 за результатом розгляду рапорту від 02.02.2024; зобов`язати прийняти рішення про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.02.2024 звернувся до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за рідною тіткою ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю першої А групи з дитинства. Стверджує, що надав Військовій частині НОМЕР_1 всі підтверджуючі документи, які дають підстави для звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак Військова частина НОМЕР_1 протиправно відмовила у задоволенні рапорту позивача з підстав відсутності довідки структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що підтверджує факт здійснення постійного догляду за особою, або рішення суду про призначення особи опікуном хворої особи, що потребує постійного догляду, відсутності підтверджуючих документів, що у ОСОБА_2 відсутні діти або чоловік, які згідно з чинним законодавством в першу чергу зобов`язані здійснювати за нею догляд або, у разі наявності чоловіка чи дітей необхідно зазначити, чому вони не можуть здійснювати догляд, надавши підтверджуючі документи. Також зазначає, що позивач та його тітка проживають разом по АДРЕСА_1 . Стверджує, що догляд за тіткою частково здійснюють сусіди. До листопада 2021 року (дати смерті) постійний догляд та надання допомоги ОСОБА_2 здійснювала матір позивача ОСОБА_3 , яка була її рідною сестрою. Після смерті матері постійний догляд та надання сторонньої допомоги здійснював ОСОБА_1 . Однак, після призову по мобілізації на військову службу ОСОБА_2 залишилась без допомоги, у зв`язку з чим в останньої виникли проблеми із наданням допомоги, постійного догляду та утримання. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Військова частина НОМЕР_1 скористалася правом подання відзиву на позов. Зазначає, що до рапорту позивач не надавав документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акта встановлення факту здійснення догляду. Додані до рапорту копії рішення виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 05.09.2023, довідки Жураківського старостинського округу №5 Богородчанської селищної ради від 12.06.2023, акту від 12.06.2023 комісії Жураківського старостинського округу №5, акту обстеження умов проживання від 03.01.2024 не підтверджують факту здійснення ОСОБА_1 постійного догляду. Звертає увагу, що згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 24.08.2023 ОСОБА_1 тільки 24.08.2023 зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 12.06.2023 позивач не проживав за вказаною вище адресою. Також зазначає, що довідка Жураківського старостинського округу №5 Богородчанської селищної ради від 12.06.2023 видані за шість місяців до того, як ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 02.02.2024, а отже не можуть підтверджувати обставини станом на 02.02.2024. Вважає, що позивач з червня 2023 року не може здійснювати без будь-якого часового обмеження, суцільним порядком постійний догляд за тіткою ОСОБА_2 , оскільки перебуває на військовій службі у зоні бойових дій, тимчасово вибуваючи у передбачені законом щорічні відпустки. Звертає увагу, що 18.05.2024 набрав чинності Закону України від 11.04.2024 № 3633-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, яким внесено зміни до статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, яким норму на підставі якої позивач просить звільнити його з військової служби виключено. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.35).
У відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних позовній заяві. Також зазначає, що довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії видана Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи Івано-Франківської міськрайонної МСЕК серія 12 ААГ №481135 від 30.05.2023 є належним документом, що підтверджує необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю I групи. Вважає, що довідка про отримання компенсації за надання послуг на непрофесійній основі видається особі, яка надає такі послуги, а ОСОБА_1 в рапорті чітко вказує, що підставою для звільнення є необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи, тобто за своєю тіткою ОСОБА_2 , яка є інвалідом I А групи з дитинства. Стверджує, що ОСОБА_1 в рапорті покликався на норму Закону України Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин (02.02.2024), тобто до внесення змін Законом України від 11.04.2024 № 3633-IX (а.с.79).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
02.02.2024 ОСОБА_1 звернувся із рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 про звільнення на підставі пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, а саме рідною тіткою ОСОБА_2 .
До рапорту додано такі документи: копію довідки до акту огляду МСЕК № 481135 від 30.05.2023, копію посвідчення інваліда дитинства №153144 від 09.08.2023, копію рішення виконкому Богородчанської селищної ради №916-52 від 05.09.2023, копію посвідчення помічника дієздатної фізичної особи №10, витяг з реєстру територіальної громади №2023/006681616 від 24.08.2023, витяг з реєстру територіальної громади № 2023/004370686 від 12.06.2023, довідку Богородчанської селищної ради № 143/11-05/31 від 12.06.2023, копію свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 23.11.2021, акт Жураківського старостинського округу №37 від 12.06.2023, копію паспорта серії НОМЕР_3 від 09.01.1996, копію паспорта серії НОМЕР_4 від 13.02.2001, копію картки платника податків № НОМЕР_5 від 30.09.2015, копію картки платника податків № НОМЕР_6 від 12.09.2023, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 05.05.1967, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 29.08.1960, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 16.02.1966 (а.с.47).
Військова частина НОМЕР_1 за результатами розгляду рапорту листом від 23.02.2024 №7/1104 повідомила позивача про те, що у задоволенні його рапорту відмовлено. Зазначено, що при вивченні поданих ОСОБА_1 документів встановлено, що відсутня довідка структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що підтверджує факт здійснення ним постійного догляду за особою, або рішення суду про призначення особи опікуном хворої особи, що потребує постійного догляду, відсутні підтверджуючі документи, що у ОСОБА_2 відсутні діти або чоловік, які згідно з чинного законодавства в першу чергу зобов`язані здійснювати за нею догляд або у разі наявності чоловіка чи дітей необхідно зазначити, чому вони не можуть здійснювати догляд, надавши підтверджуючі документи (а.с.8).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно із частинами 1, 2 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (надалі також - Закон №2232-XII, в редакції станом на час спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За змістом частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно частини 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ до видів військової служби належить, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан. На час розгляду цієї справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.
Так, відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час воєнного стану, зокрема, через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.
Частиною сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до абзацу 1 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (надалі також Положення №1153/2008, в редакції станом на час спірних правовідносин) встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Відповідно до пункту 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 (надалі також - Інструкція №170, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема, відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами, зокрема: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом «г» пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану, зокрема, на підставах, визначених підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких така обставина як необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи. Ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .
02.02.2024 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом, в якому просив звільнити його із військової служби на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, а саме рідною тіткою ОСОБА_2 .
Підставою для відмови у задоволенні рапорта ОСОБА_1 , згідно листа від 23.02.2024 №1104 стало те, що у позивача відсутня довідка структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що підтверджує факт здійснення ним постійного догляду за особою, або рішення суду про призначення особи опікуном хворої особи, що потребує постійного догляду, відсутні підтверджуючі документи, що у ОСОБА_2 немає дітей або чоловіка, які згідно з чинного законодавства в першу чергу зобов`язані здійснювати за нею догляд, а у разі наявності чоловіка чи дітей, чому вони не можуть здійснювати догляд.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою для звільнення військовослужбовців є подання рапорту з наданням підтверджуючих документів. Тобто, наявність у військовослужбовця необхідності здійснювати догляд за особою з інвалідністю І групи, яка визначена законодавцем як підстава для звільнення з військової служби, має бути підтверджена відповідними документами.
Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення № 1317) визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
За приписами підпункту 1 пункту 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема:
ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків;
потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв;
потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-2/о «Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі».
Згідно з пунктом 2 цієї Інструкції висновок призначений для реєстрації когнітивних порушень які виникають при захворюваннях (органічні психічні розлади (F00-F09), розумова відсталість (F70-F79), порушення рухової активності (паралічі), соціальна дезадаптація, інвалідність І групи тощо). Когнітивні порушення можуть спостерігатися у симптокомлексі наступних розладів психіки (F10-F19), шизофренія (F20), первазивні розлади розвитку (F84), нейродегенеративні захворювання (хвороба Альцгеймера, Паркінсона тощо), судинні захворювання головного мозку (інсульти, інфаркти мозку, церебральний атеросклероз), нейроінфекція, наслідки черепно-мозкової травми, новоутворення, метаболічні порушення та інтоксикації, аутоімунні захворювання, генетичні захворювання тощо.
Аналізуючи повноваження медико-соціальної експертної комісії, передбачені Положенням № 1317, є підстави для висновку, що така визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності.
Таким чином, необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 за №577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях», затверджено форму первинної облікової документації №157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією».
Згідно посвідчення серії НОМЕР_10 від 09.08.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю з дитинства, перша А група (а.с.12).
За змістом довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №481135 від 30.05.2023 є особою з інвалідністю з дитинства, перша А група (інвалідність встановлена без переогляду). Дата огляду 30.05.2023. Підстава видачі довідки акт огляду МСЕК №1362.
В цій довідці зазначено, що ОСОБА_2 потребує стороннього постійного догляду (а.с.13).
Дослідивши вказану довідку, суд зазначає, що вона відповідає формі №157-1/о, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 за №577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях».
Таким чином, необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю першої А групи з дитинства ОСОБА_2 підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №481135 від 30.05.2023.
Вказана довідка є дійсною на час розгляду цієї справи, доказів її скасування чи визнання недійсною суду не надано.
ОСОБА_1 з 24.08.2023 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.54).
ОСОБА_2 з 22.12.1978 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується світлокопією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 13.02.2001 (а.с.63).
Актом обстеження умов проживання №2 від 03.01.2024 встановлено, що ОСОБА_1 , 23.04.1967, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своєю тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом першої А групи з дитинства та потребує стороннього постійного догляду (довідка МСЕК від 30.05.2023 №481135) та одинокою особою похилого віку. Відповідно до рішення виконкому Богродчанської селищної ради від 05.09.2023 №916-52/2023 ОСОБА_1 є помічником дієздатної фізичної особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки. Інших осіб, які б надавали догляд та допомогу ОСОБА_2 немає. Вказаний акт є додатком до рішення Виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 12.04.2023 №805-45/2023. Акт обстеження умов проживання №2 від 03.01.2024 підписано членами комісії, а саме: начальником управління центру надання соціальних послуг Богородчанської селищної ради, заступником начальника управління начальником відділу соціального захисту населення центру надання соціальних послуг Богородчанської селищної ради, начальником відділу соціальної роботи центру надання соціальних послуг Богородчанської селищної ради, діловодом Жураківського старостинського округу №5, начальником відділу соціального обслуговування центру надання соціальних послуг Богородчанської селищної ради,
За змістом довідки Жураківського старостинського округу №5 Богородчанської селищної ради №143/11-05/31 від 12.06.2023 ОСОБА_1 , 23.04.1967, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з одинокою рідною тіткою похилого віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом першої А групи з дитинства.
В довідці також вказано, що ОСОБА_4 протягом свого життя не створила сім`ю, не народжувала дітей, оскільки була і є інвалідом з дитинства. ОСОБА_5 , 1943 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис свідоцтва про смерть №716 від 23.11.2021, мати ОСОБА_1 , була рідною сестрою ОСОБА_2 . ОСОБА_2 потребує постійного догляду та сторонньої допомоги у побуті та самообслуговуванні, про що стверджують сусіди: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.56).
За змістом акту Жураківського старостинського округу №5 Богородчанської селищної ради №37 від 12.06.2023 на час обстеження 12.06.2023 та зі слів сусідів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з рідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою похилого віку та особою з інвалідністю першої А групи з дитинства. Веде постійний догляд за тіткою ОСОБА_2 та допомагає у побуті та самообслуговуванні (а.с.58).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 05.09.2023 № 916-52/2023 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність реєстрації ОСОБА_1 зареєстровано помічником дієздатної особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки», ОСОБА_1 зареєстровано помічником дієздатної фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відтак, суд констатує, що документи які позивач долучив до рапорту від 02.02.2024 підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи.
Як передбачено абз. 7 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу),
- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;
- необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;
Таким чином, абз. 7 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII виокремлює такі підстави для звільнення, як «необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи», яка є самостійною підставою і не стосується (не пов`язана) такої підстави як «у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд».
Тому, відповідач, стверджуючи про те, що надані позивачем документи не підтверджують відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, підміняє одну підставу звільнення, передбачену пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII - постійний догляд за особою з інвалідністю I групи, іншою - постійний догляд за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком МСЕК потребує постійного догляду у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
Обставина відсутності інших осіб, які можуть здійснювати відповідний догляд, стосується виключно такої підстави для звільнення з військової служби, як "у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду".
Покликання відповідача в листі від 23.02.2024 на те, що позивачем, зокрема, не надано рішення суду про призначення особи опікуном хворої особи, що потребує постійного догляду, є помилковим. В цьому випадку відповідач також ототожнює такі підстави для звільнення з військової служби згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, як: у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною та іншої підстави - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи. Однак, вказані підстави для звільнення з військової служби є окремими та незалежними одна від одної.
Отже, доводи відповідача про ненадання позивачем документів про відсутність у ОСОБА_2 інших осіб, які можуть здійснювати за нею догляд, та рішення суду про призначення позивача опікуном хворої особи, що потребує постійного догляду, як про підстави для відмови у звільненні позивача з військової служби, є протиправними. Протиправною є і така підстава у відмові звільнення позивача з військової служби як ненадання ним довідки структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про підтвердження факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 , оскільки рапорт позивачем і поданий саме з підстав необхідності здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи ОСОБА_2 .
Також є недоречним покликанням відповідача про набрання 18.05.2024 чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» за № 3633-ІХ від 11.04.2024, яким внесені зміни до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки зміни з додатковими вимогами для можливості звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на підставі Закону № 3633-ІХ набрали чинності з 18.05.2024, а тому поширюють свою дію лише на ті відносини, які виникли після набуття Законом № 3633-ІХ чинності.
Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Натомість ОСОБА_1 подав відповідачу рапорт про звільнення 02.02.2024. Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про відсутність підстав для звільнення з військової служби та правомірність повернення рапорту на доопрацювання листом від 23.02.2024 «7/1104.
Таким чином, рапорт від 02.02.2024 про звільнення з військової служби позивач подав в період до 18.05.2024, коли була чинною редакція статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", яка не встановлювала такої додаткової умови для звільнення військовослужбовця з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану, як необхідність підтвердження в інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення їхньої особистої потреби в постійному догляді на підставі висновків медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Отже, необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи ОСОБА_2 дає позивачу право на звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, станом на час спірних правовідносин) за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.
Підсумовуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак, позов слід задовольнити.
У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення ним будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у звільненні ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.