Справа № 456/3761/24
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3761/24
Провадження № 2-адр/456/1/24
Додаткове рішення
01 листопада 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Бучківської В. Л. ,
при секретарі Марущак У.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву представника позивача адвоката Петрик О.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №97/24 від 04.07.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП.

24 жовтня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Петрик О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат по справі, в якій остання просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн. та судовий збір в сумі 605,60 грн.

29 жовтня 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 надала заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких просить суд заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, мотивуючи тим, що представник позивача подала до суду позовну заяву, в якій зазначила, що докази судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. До заяви, як підтвердження судових витрат, була долучена лише платіжна інструкція від 12 липня 2024 року про сплату судового збору в розмірі 605,60 гривень. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що до закінчення судових дебатів у справі представник позивача зробив відповідну заяву про долучення на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу доказів після постановлення рішення у справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, вважає, що заява підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом при постановленні рішення у цій справі не вирішено питання про стягнення судового збору, суд вважає, що сплачений відповідно до платіжної інструкції №0.0..1. від 12.07.2024 позивачем судовий збір в сумі 605,60 грн., на користь якого ухвалене рішення, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Станом на день ухвалення рішення у даній адміністративній справі в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, тому питання про відшкодування правової допомоги судом не було вирішене.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1, ч.2 , ч.3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 10 липня 2024 року, ордер №1295817, складений на підставі договору правничої допомоги від 10 липня 2024 року, розрахунок розміру наданої професійної правничої (правової) допомоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови, акт наданих послуг від 23.10.2024. В акті приймання - передачі наданої правової допомоги зазначено перелік послуг та вартість наданих послуг на суму 9000,00 грн.

Доказів оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду не надано.

За положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18 та постанові Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 280/1765/19, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зважаючи на те, що позивачем документально не підтверджено понесення витрати на професійну правничу допомогу, не подано до суду відповідного документу, що свідчить про оплату таких витрат, суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 9, 73,77, 132-134, 139,143, 252 КАС України, суд, -

вирішив:

Клопотання заяву представника позивача адвоката Петрик Олександри Вікторівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Прийняти додаткове рішення, яким стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 /код ЄДРПОУ НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2 / судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10 денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська