Справа № 480/6010/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2024 року Справа № 480/6010/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6010/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) № 37 від 28.02.2024 "Про результати службового розслідування", в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "догана" (п.2 наказу);
- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу в частині невиплати позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану за січень 2024 року та і премії за січень та лютий 2024 року у повному обсязі;
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.06.2022 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 був мобілізований.
Наявне посилання на бойове розпорядження від 20.01.2024 № 1433/11/дск/11, яке позивач та інші військовослужбовці мали б виконати, але про яке йому невідомо, ніхто не віддавав жодного розпорядження відповідно до ст.35 Статуту ВС ЗСУ, яке можливо було б сприйняти, як наказ, що підлягав виконанню, про його існування не повідомлений у встановлений законом порядок, про що свідчить відсутність особистого підпис у відомості про ознайомлення з бойовим розпорядженням чи саме з розпорядженням, отже, зазначати, що від виконання вказаного бойового розпорядження відмовився - відсутні правові підстави.
Наголошує, що наказ не містить інформації щодо будь-яких заходів з боку командира/начальника, направлених на виконання такого наказу, які він повинен був би вживати у випадку фактів відмови від виконання його наказу позивачем є передчасним.
Крім того, відсутня інформація про конкретне завдання бойового розпорядження, у чому воно полягало, кому саме та в якій формі, в якому місці та в якій обстановці та ким його було віддано, що саме і повинен був вчинити, до якого часу.
Отже, зазначати, що від виконання вказаного бойового розпорядження позивача відмовився вважає, відсутні правові підстави.
Таким чином, позивач не погоджується з результатами вищезгаданого службового розслідування та вважає, що рішення за його результатами, відповідно до наказу, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному та неправильному встановленні обставин, причин та умов, які мають значення для встановлення вини, неналежним дослідженням нормативно-правових актів, керівних документів та, як наслідок, притягнення позивача до юридичної відповідальності без наявних на те підстав, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.07.2023 № 249 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 12.07.2023 № 36-РС на посаду головного сержанта командира 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначено з 15.07.2023 зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення, вважати таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 25.08.2023 № 299, старшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у відрядження до Оперативного угрупування військ "Чернігів", з 25.08.2023 до окремого розпорядження, з подальшим вибуттям для виконання поставлених завдань у складі зведених підрозділів з метою виконання службових (бойових) завдань. Підстава: розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.06.2022 № 2/196, посвідчення про відрядження від 25.08.2023 № 358.
Згідно інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 09.09.2021 № 273 на військовослужбовців, які перебувають у відрядженні, поширюється режим робочого часу тих військових частин, до яких вони відряджені.
Відповідно до розпорядження командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 27.06.2022 № 502/2/3/2/18**/окп та від 27.06.2022 № 502/2/1/4/ НОМЕР_1 , на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.06.2022 № 160 зведена рота ІНФОРМАЦІЯ_4 передана в оперативне підпорядкування ОУВ "Чернігів".
На виконання бойового розпорядження ОУВ "Чернігів" від 21.10.2023 № 2**БР/ТГЧ, зведена рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 передана в оперативне підпорядкування командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (далі ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 ").
Розпорядженням командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/11/ НОМЕР_2 визначено завдання командиру зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити марш з 21.01.2024 за визначеним маршрутом та з подальшим виконанням бойових завдань у складі ОУВ, ОТУ, ТГ, військових частин: з АДРЕСА_1 до 22.01.2024.
20.01.2024 заступником командира з морально-психологічного забезпечення зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_2 на ВОП "Кльопа" було усно доведено наказ командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 про здійснення маршу для виконання бойових завдань за визначеним маршрутом.
20.01.2024 особовим складом зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 відбулося завантаження техніки майна роти в шкільні автобуси, які були надані для маршу.
Під час здійснення маршу 21.01.2024 з АДРЕСА_1 частина особового складу, серед них: ОСОБА_1 покинули колону, відхилилися від спланованого маршруту, та особистим транспортом поїхали у невідомому напрямку.
Тобто, солдат ОСОБА_1 належним чином був ознайомлений з бойовим розпорядженням командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/11/ НОМЕР_2 , тому що перебував у складі колони, здійснював марш, але самовільно залишив її та відхилився від спланованого маршруту.
Представник зазначає, що під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно - розпорядчих або адміністративно - господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.
Згідно статті 35 Статуту внутрішньої служби наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Пункт 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачає, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження.
Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. За змістом частин 2,3 статті 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
24.01.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , у встановленому законом порядку, надійшло клопотання командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 23.01.2023 вих. № 1433/17*дск/ІІ про вжиття заходів пошуку/притягнення до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини (неприбуття за місцем призначення) військовослужбовців зведеної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі змісту якого вбачається, що 21.01.2024, у період з 15:00 год. по 19:00 год., при здійсненні маршу на виконання бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/**/дск/ІІ, під час руху в Сумській області частина особового складу зведеної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 покинула колону, відхилилася від спланованого маршруту слідування та особистим транспортом поїхала у невідомому напрямку.
Згідно рапорту ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_3 від 24.01.2024 вх. № 1608, 21 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув і здав зброю, крім інших, старший сержант ОСОБА_1 , який був відряджений до зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За даним фактом начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено доповідь від 24.01.2024 за вих. № 12/116 про подію, кримінальне правопорушення, що трапилось, командиру військової частини НОМЕР_3 , керівнику Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону України, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 .
24.02.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було затверджено акт службового розслідування, в якому зазначено що старший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи у відрядженні в складі зведеної стрілецької роти не виконав бойове розпорядження командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 №1433/11/ НОМЕР_2 , був відсутній на військовій службі за місцем дислокації зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 в період з 21.01.2023 по 26.02.2023.
Отже, з матеріалів службового розслідування вбачається, що до позивача було доведено вимоги бойового розпорядження командира тактичної групи Конотоп від 20.01.2024 № 1433/11/ НОМЕР_2 , проте він його не виконав табув відсутній на військовій службі за місцем дислокації зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 в період з 21.01.2023 по 26.02.2023. Причиною даного правопорушення стала особиста не дисциплінованість та недбале ставлення до обов`язків військової служби у Збройних Силах України. Вина військовослужбовця виражається у формі прямого умислу.
За наслідками матеріалів службового розслідування видано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.02.2024 № 37 "Про результати службового розслідування":
- за порушення військової дисципліни, а саме невиконання бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/**/дск/ІІ, порушення вимог ст.ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту, ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру 3 відділення 3 стрілецького взводу зведеної стрілецької роти (головному сержанту командиру відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ) оголосити дисциплінарне стягнення "ДОГАНА" (п. 2);
- відповідно до Розділів XVI та XXXIV наказу Міністерство оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншими особами" (зі змінами), не виплачувати додаткову винагороду на період дії воєнного стану за січень 2024 року і премію у повному обсязі за січень та лютий 2024 року, в зв`язку з самовільним залишенням місця служби в січні 2024 року та подальшого неповернення до нього в лютому 2024 року до моменту повернення відповідного підрозділу в пункт постійної дислокації 26.02.2024 (до Сумської області) старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру 3 відділення 3 стрілецького взводу зведеної стрілецької роти (головному сержанту командиру відділення охорони взводу охорони роти охорони НОМЕР_4 відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (п. 3);
Підсумовуючи викладене, відповідач вважає правомірним притягнення позивача до відповідальності за наслідками службового розслідування.
Крім того, наголошує, що за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше за правилами пункту 15 Порядку від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення не виплачується.
Спірний наказ містить необхідні посилання на положення нормативно-правових актів, внаслідок порушення яких позивача притягнуто до відповідальності.
Відповідач вважає, що дії відповідача на момент проведення службового розслідування були здійснені у чіткій відповідності до чинного законодавства України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.07.2023 № 249 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по особовому складу) від 12.07.2023 № 36-РС на посаду головного сержанта командира 1 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , визначено з 15.07.2023 зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення, вважати таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно Витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 25.08.2023 № 299, старшого сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що вибув у відрядження до Оперативного угрупування військ "Чернігів", з 25.08.2023 до окремого розпорядження, з подальшим вибуттям для виконання поставлених завдань у складі зведених підрозділів з метою виконання службових (бойових) завдань. Підстава: розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.06.2022 № 2/196, посвідчення про відрядження від 25.08.2023 № 358.
Згідно інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 09.09.2021 № 273 на військовослужбовців, які перебувають у відрядженні, поширюється режим робочого часу тих військових частин, до яких вони відряджені.
Відповідно до розпорядження командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 27.06.2022 № 502/2/3/2/18**/окп та від 27.06.2022 № 502/2/1/4/ НОМЕР_1 , на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.06.2022 № 160 зведена рота ІНФОРМАЦІЯ_4 передана в оперативне підпорядкування ОУВ "Чернігів".
На виконання бойового розпорядження ОУВ "Чернігів" від 21.10.2023 № 2**БР/ТГЧ, зведена рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 передана в оперативне підпорядкування командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (далі ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 ").
Розпорядженням командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/11/ НОМЕР_2 визначено завдання командиру зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити марш з 21.01.2024 за визначеним маршрутом та з подальшим виконанням бойових завдань у складі ОУВ, ОТУ, ТГ, військових частин: з АДРЕСА_1 до 22.01.2024.
20.01.2024 заступником командира з морально-психологічного забезпечення зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_2 на ВОП "Кльопа" було усно доведено наказ командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 про здійснення маршу для виконання бойових завдань за визначеним маршрутом.
20.01.2024 особовим складом зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 відбулося завантаження техніки майна роти в шкільні автобуси, які були надані для маршу.
Під час здійснення маршу 21.01.2024 з АДРЕСА_1 частина особового складу, серед них: ОСОБА_1 покинули колону, відхилилися від спланованого маршруту, та особистим транспортом поїхали у невідомому напрямку.
24.01.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , у встановленому законом порядку, надійшло клопотання командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 23.01.2023 вих. № 1433/17*дск/ІІ про вжиття заходів пошуку/притягнення до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини (неприбуття за місцем призначення) військовослужбовців зведеної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі змісту якого вбачається, що 21.01.2024, у період з 15:00 год. по 19:00 год., при здійсненні маршу на виконання бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/**/дск/ІІ, під час руху в Сумській області частина особового складу зведеної роти ІНФОРМАЦІЯ_4 покинула колону, відхилилася від спланованого маршруту слідування та особистим транспортом поїхала у невідомому напрямку.
Згідно рапорту ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_3 від 24.01.2024 вх. № 1608, 21 січня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув і здав зброю, крім інших, старший сержант ОСОБА_1 , який був відряджений до зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За даним фактом начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено доповідь від 24.01.2024 за вих. № 12/116 про подію, кримінальне правопорушення, що трапилось, командиру військової частини НОМЕР_3 , керівнику Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону України, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 .
24.02.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було затверджено акт службового розслідування, в якому зазначено що старший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи у відрядженні в складі зведеної стрілецької роти не виконав бойове розпорядження командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 №1433/11/ НОМЕР_2 , був відсутній на військовій службі за місцем дислокації зведеної стрілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 в період з 21.01.2023 по 26.02.2023.
Згідно рапорту ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також його письмових пояснень, бойове розпорядження про відрядження до АДРЕСА_1 йому доводилося усно.
За наслідками матеріалів службового розслідування видано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.02.2024 № 37 "Про результати службового розслідування":
- за порушення військової дисципліни, а саме невиконання бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/**/дск/ІІ, порушення вимог ст.ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту, ст.ст. 11, 16, 30 Статуту внутрішньої служби старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру 3 відділення 3 стрілецького взводу зведеної стрілецької роти (головному сержанту командиру відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ) оголосити дисциплінарне стягнення "ДОГАНА" (п. 2);
- відповідно до Розділів XVI та XXXIV наказу Міністерство оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншими особами" (зі змінами), не виплачувати додаткову винагороду на період дії воєнного стану за січень 2024 року і премію у повному обсязі за січень та лютий 2024 року, в зв`язку з самовільним залишенням місця служби в січні 2024 року та подальшого неповернення до нього в лютому 2024 року до моменту повернення відповідного підрозділу в пункт постійної дислокації 26.02.2024 (до Сумської області) старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру 3 відділення 3 стрілецького взводу зведеної стрілецької роти (головному сержанту командиру відділення охорони взводу охорони роти охорони НОМЕР_4 відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (п. 3);
Не погодившись з прийнятим наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про Збройні Сили України" правовою основою діяльності Збройних Сил України є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", статути Збройних Сил України, інші закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, що регулюють відносини в оборонній сфері.
Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі по тексту - Статут), військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За нормами ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
В силу статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості (п. 58 Статуту внутрішньої служби).
Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки (п. 66 Статуту внутрішньої служби).
Командир бригади зобов`язаний:
забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм;
здійснювати планові та раптові перевірки, організовувати щорічне проведення інвентаризації матеріальних засобів у службах, керувати роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки;
організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини (п. 67 Статуту внутрішньої служби).
Відповідальність військовослужбовців закріплюється статтями 26, 27 Статуту, згідно з якими, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).
Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, зокрема - догана.
Згідно зі ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України,
За приписами ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; - невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем службової дисципліни.
Для визначення правомірності або протиправності наказу про застосування дисциплінарного стягнення необхідно встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного правопорушення.
В спірних правовідносинах об`єктом дисциплінарного правопорушення є суспільні відносини та цінності, що охороняються правом, на які спрямовано посягання суб`єкта правопорушення, додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Об`єктивна сторона це бездіяльність позивача, а саме відмова позивача у несенні служби та виконання бойових наказів в умовах воєнного часу. Об`єктивна сторона - у формі умислу. Суб`єкт - військовослужбовець - позивач.
Позивач у позові зазначає, що від не відмовлявся від виконання бойового розпорядження, оскільки відсутня інформація про конкретне завдання бойового розпорядження, у чому воно полягало, кому саме та в якій формі, в якому місці та в якій обстановці та ким його було віддано, що саме і повинен був вчинити, до якого часу. Також зазначив, що наказ не містить інформації щодо будь-яких заходів з боку командира/начальника, направлених на виконання такого наказу, які він повинен був би вживати у випадку фактів відмови від виконання його наказу ним.
Суд враховує, що військовослужбовець повинен дотримуватись військової дисципліни, що ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі і тим більше під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та в подальшому продовженого і чинного в теперішній час.
Відтак військова присяга зобов`язує позивача обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність. Сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. За нормами Статуту ВС ЗСУ позивач повинен виконувати військовий обов`язок та накази командира.
З огляду на вищезазначене, суд вважає, що матеріалами службового розслідування доведено наявність дисциплінарного проступку у діях позивача, а саме порушення позивачем військової дисципліни, що полягає у недотриманні норм Статуту ВС ЗСУ та Військової Присяги, а саме, позивач будучи належним чином ознайомлений з бойовим розпорядженням командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/11/ НОМЕР_2 , тому що перебував у складі колони, здійснював марш, але самовільно залишив її та відхилився від спланованого маршруту. Посилання позивача, на те, що він не відмовлявся виконувати бойове розпорядження не приймається судом до уваги, оскільки з рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_3 , що зареєстрований в групі документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 за вх. № 1608 від 24.01.2024 вбачається, що командир відділення стрілецького взводу зведеної стрілецької роти при ІНФОРМАЦІЯ_8 старший сержант ОСОБА_1 безпідставно прибув з відрядження та здав зброю, що свідчить про не виконання бойового розпорядження командира тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 20.01.2024 № 1433/11/ НОМЕР_2 , та самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що під час службового розслідування не зазначено, коли і ким у нього відбиралися пояснення, які є обставини щодо його відмови виконати розпорядження, не зазначено, у чому неналежне виконання бойового розпорядження та інше, оскільки зазначене не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку, адже ні у Дисциплінарному статуті ЗСУ, ні у Статуті внутрішньої служби ЗСУ не надано право підлеглому обирати бажане для нього командування та за їх бажанням переводитись до інших бригад.
Також суд відхиляє твердження позивача щодо не ознайомленням його з актом службового розслідування, оскільки Інструкція № 608 не містить прямої норми про повідомлення військовослужбовця про призначення службового розслідування, лише Дисциплінарний статут ЗСУ містить строк проведення службового розслідування, який складає місяць з дня його призначення і згідно матеріалів справи він не був порушений відповідачем.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд визнає, що наявними матеріалами справи підтверджено правомірність спірного наказу, а наведені позивачем доводи не дають підстав для його скасування, тому в задоволенні належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал