Справа № 500/4906/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4906/24

28 жовтня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

ОСОБА_1 (далі - позивач), через предствника - адвоката Кульгавця Сергія Михайловича, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 2), в якому просив, ухвалити рішення, яким:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.11.2023 № 05, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до страхового стажу повністю періоди роботи за 1995, 1997 та 1999 роки в колгоспі-агрофірмі "Новосілка" та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням зарахованого страхового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії йому було відмовлено, у зв`язку із тим, що страховий стаж за період роботи за 1995, 1997 та 1999 в колгоспі "Новосілка" зараховано по фактично відпрацьованим виходням, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства агрофірми - колгосп "Новосілка" в агрофірму " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначення пенсії за віком позивач вважає протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що за результатами розгляду документів до страхового стажу позивача зараховано всі періоди трудової діяльності. При цьому, страховий стаж за період роботи за 1995, 1997 та 1999 в колгоспі "Новосілка" зараховано по фактично відпрацьованим вихододням, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства агрофірми - колгосп "Новосілка" в агрофірму " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Довідка про реорганізацію підприємства та інші документи передбачені пунктом 3 Порядку № 637 відсутні. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності з 01.01.1999. Таким чином, підтверджений належними документами, страховий стаж становить 18 років 09 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, тому позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Вважає дії відповідача 1 правомірними та вмотивованими, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач 2 у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування не скористався, з клопотанням про продовження процесуального строку для подання відзиву не звертався.

Копії документа про дату надіслання (вручення) повідомлення про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з поданою заявою від 31.10.2023, який ухвалою суду від 10.09.2024 забов`язано відповідача 2 надати суду на адресу суду не надходило.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 09.08.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

Ухвалою суду від 21.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи. Вказаною ухвалою зобов`язано відповідачів у строк для подання відзиву надати суду докази та всі матеріали, що стосуються предмета позову.

Копію ухвали суду від 21.08.2024 про відкриття провадження у справі доставлено відповідачу через електронний кабінет 21.08.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

06.09.2024, через систему "Електронний суд" відповідачем 1 подано до суду клопотання про залучення співвідповідача у справі, в обґрунтування якого вказує, що після прийняття рішення про призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

06.09.2024, через систему "Електронний суд" відповідачем 1 подано до суду заяву про залишення позову без розгляду у якій, просить позовну заяву залишити без розгляду, у зв`язку із пропущеним строком звернення до суду.

Ухвалою суду від 10.09.2024 клопотання відповідача 1 про залучення до участі у справі другого відповідача задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надати до суду у строк, встановлений для подання відзиву, копію документа про дату надіслання (вручення) повідомлення про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з поданою заявою від 31.10.2023. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив.

16.09.2024 представником позивача, через систему "Електронний суд" подано до суду відповідь на відзив.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 31.10.2023 звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та надав всі необхідні документи, що підтверджують страховий стаж.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Листом від 16.01.2024 № 1900-0215-8/2509 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (арк. справи 20) повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії за віком на підставі рішення Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області № 05 від 02.11.2023 (арк. справи 20 зворот). Причиною вказаної відмови у призначені пенсії стало те, що страховий стаж позивачу за період роботи за 1995, 1997 та 1999 роки в колгоспі "Новосілка" зараховано по фактично відпрацьованим вихододням, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства агрофірми-колгосп "Новосілка" в агрофірму " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Крім того, відсутня довідка про реорганізацію підприємства.

Позивач не погодившись з оскаржуваним рішенням суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.11.2023, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Мотивувальна частина

Предметом спору у даній справі по суті є рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Положеннями пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 визначено що, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина треття статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.8 Порядку № 22-1).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія (абзац 3 пункту1.8 Порядку № 22-1).

Пунктом 3.3. Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій та допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (пункт 4.7. Порядку № 22-1).

В свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Так, згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до трудової книжки колгоспника № 757 від 01.07.1982 (арк. справи 10) у період з 01.07.1982 по 31.12.2002 позивач працював в колгоспі "Шляхом Леніна", який 30.08.1991 (протокол № 3 від 30.08.1991 - арк. справи 19) реорганізовано в агрофірму колгосп "Новосілка" на посаді водій, що підтверджується архівною довідкою від 15.10.2020 № Х-547 виданою Заліщицьким районним трудовим архівом Тернопільської області Заліщицької районної ради (арк. справи 12). Вказана довідка видана на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці агрофірми - колгоспу "Новосілка" за 1982-2002 роки.

Так, трудова книжка позивача, серед іншого, містить записи про виконання річного мінімуму трудоднів за оспорюваний період роботи 1995, 1997, 1999, а саме:

- у 1995 році із встановленого мінімуму 230 трудоднів, відпрацював 150 трудоднів;

- у 1997 році із встановленого мінімуму 150 трудоднів, відпрацював 131 трудодень;

- у 1999 році із встановленого мінімуму 150 трудоднів, відпрацював 135 трудоднів.

При цьому, зазначенні періоди роботи зараховані в страховий стаж роботи (арк. справи 10).

Крім того, згідно з архівної довідки - витяг з книги трудового стажу агрофірми-колгоспу "Новосілка" від 15.10.2020 № Х-546 виданої Заліщицьким районним трудовим архівом Тернопільської області Заліщицької районної ради слідує, що:

- 1995 рік зараховано ОСОБА_1 в стаж, відповідно до протоколу № 1 від 26.12.1995;

- 1997 рік зараховано ОСОБА_1 в стаж, відповідно до протоколу № 1 від 11.12.1997;

- 1999 рік зараховано ОСОБА_1 в стаж, відповідно до протоколу № 1 від 24.12.1999 (арк. справи 11).

Суд зауважує, що в матеріалах справи на підтвердження доводів представника позивача містяться копії протоколів № 1 від 26.12.1995, № 1 від 11.12.1997 та № 1 від 24.12.1999, якими 1995, 1997 та 1999 роки зараховано позивачу в страховий стаж.

Крім цього, як слідує з рішення про відмову у призначенні пенсії № 05 від 02.11.2023 відповідачем 1 не зараховано в повному обсязі до страхового стажу періоди роботи за 1995, 1997, 1999 в колгоспі "Новосілка" з підстав відсутності довідки про реорганізацію підприємства агрофірми - колгосп "Новосілка" в агрофірму " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

З огляду на що, на адвокатський запит № 19/24 від 26.03.2024 архівний відділ № 4 Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області листом від 29.03.2024 № 360 повідомив, що довідка про реорганізацію підприємства агрофірми-колгоспу "Новосілка" в агрофірму " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в архів не передавалася, а тому відсутня. При цьому, надано історичну довідку агрофірми- колгоспу "Новосілка", відповідно до якої на зборах уповноважених членів колгоспу "Шляхом Леніна" с. Новосілка Заліщицького району Тернопільської області (протокол № 3 від 30.08.1991) вирішено питання реорганізації колгоспу в агрофірму-колгосп.

Як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент припинення підприємство з кодом перебувало в статусі Колективного підприємства агрофірми-колгоспу "Новосілка", яке зареєстроване 29.03.1992, тобто агрофірма-колгосп "Новосілка" не була реорганізована в агрофірму " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що унеможливлює надання позивачем відповідачу 1 довідки про реорганізацію, відсутність якої стала однією з підстав відмови позивачу в призначенні пенсії за віком.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання, що відповідачем 1 протиправно страховий стаж за період роботи за 1995, 1997, 1999 роки в колгоспі-агрофірмі "Новосілка" не зароховано по фактично відпрацьованим виходням, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства.

Крім того, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу повністю періоди роботи за 1995, 1997 та 1999 роки в колгоспі-агрофірмі "Новосілка" та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням зарахованого страхового стажу та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо заяви відповідача 1 від 06.09.2024 про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропущеним строком звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга 122 КАС України).

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Позивачем зазначено та підтверджено, що про порушення свого права він дізнався з листа відповідача 2 від 16.01.2024 № 1900-0215-8/2509 (арк. справи 20).

Протилежне відповідачем 1 та відповідачем 2 не доведено та підтверджуючих доказів суду не надано.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на судову практику Верховного Суду у спорах про перерахунок пенсій, оскільки у цій справі спір виник з приводу оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії. Доказів того, що позивач отримує пенсію матеріали справи не містять.

Позов подано до суду 14.07.2024 (згідно зі штемпеля поштового відправлення арк. справи 23), тобто у межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про не обґрунтованість та безпідставність доводів відповідача 1 викладених у зазначеній заяві від 06.09.2024 про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропущеним строком звернення до суду.

Висновки за результатами розгляду справи

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн сплачений згідно з квитанцією № 6709-9925-0068-0452 від 13.08.2024.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.11.2023 № 05, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до страхового стажу повністю періоди роботи за 1995, 1997 та 1999 роки в колгоспі-агрофірмі "Новосілка" та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.