Справа № 420/9754/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9754/24

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

28 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування середньої заробітної плати в Україні за 2017 - 2019 роки при обчисленні йому пенсії за віком згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити обчислення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017- 2019 роки, починаючи з 28 жовтня 2020 року, та виплатити недоотриману пенсію, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 09.06.1998 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При призначенні пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. 28.10.2020 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні іншого виду пенсії показник середньої заробітної плати залишився незмінним. Позивач звертався у 2021 році до пенсійного органу за інформацією, зокрема щодо показника середньої заробітної плати, який був застосований при обчисленні пенсії за віком. Листом відповідач повідомив, що при обчисленні пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати за 2017-2019 роки, тобто за три роки, що передували призначенню пенсії за віком у 2020 році. Згодом позивач дізнався, що надана пенсійним органом інформація не відповідає дійсності, оскільки при обчисленні нового виду пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Середній заробіток обрахований за 2014-2016 роки. Підстави для перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017-2019 роки, відсутні. Відповідач наголосив, що в даному випадку мало місце переведення позивача на інший вид пенсії за іншим Законом, а не призначено пенсію вперше, тому підстави для застосовування показника середньої заробітної плати за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії відсутні. Крім того, відповідач зазначив про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 28.10.2020 року до 27.09.2023 року залишено без розгляду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування до обрахунку пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 28.09.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2017, 2018 та 2019 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому розраховуючи пенсію позивача за віком, Головне управління вірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2014-2016 проіндексованого з 01.03.2019 на 1,17 та з 01.05.2020 на 1,11 роки, як це передбачено ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV.

Крім того, апелянт наголосив, що 22.01.2021 позивач звернувся до Головного управління із заявою, зокрема, про роз`яснення щодо показника середньої заробітної плати в Україні, який було взято при визначенні розміру пенсії позивача. Листом від 28.01.2021 № 1012-964/Ф-02/8-1500/21 пенсійний орган повідомив позивача, що розмір пенсії відповідає вимогам чинного законодавства та набутому позивачем страховому стажу і отриманій середньомісячній заробітній платі. Однак, спеціалістами Головного управління при написанні відповіді на звернення позивача допущено помилку і зазначено, що при обчисленні пенсії позивача було використано показник середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 рр., тоді як насправді було застосовано показник за 2014-2016 рр. В свою чергу, апелянт наголосив, що у відзиві на позовну заяву відповідачем вже вірно викладено свою позицію та зазначено про застосований показник середньої зарплати (2014-2016), які апелянт вважає вірно застосованим. Апелянт зазначив, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовуються при здійсненні первинного призначення пенсії, а в разі переведення, як в даному випадку, залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 09.06.1998 року отримував пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід на пенсію за іншим законом, зокрема з пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

29 жовтня 2020 року за заявою позивача прийнято рішення № 70 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Розмір пенсії за віком обчислений із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у розмірі 3 764,40 грн.

Позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою від 22.01.2021 року, в якій просив направити йому завірену копію розпорядження про призначення пенсії та розрахунок стажу і заробітку, із проханням надати письмове роз`яснення щодо показника середньої заробітної плати в Україні, який було взято при визначенні розміру його пенсії.

Листом від 28.01.2021 № 1012-964/Ф-02/8-1500/відповідач повідомив позивача, що розмір пенсії відповідає вимогам чинного законодавства та набутому позивачем страховому стажу і отриманій середньомісячній заробітній платі.

В апеляційній скарзі пенсійний орган повідомив, що спеціалістами Головного управління при написанні відповіді на звернення позивача у 2021 році допущено помилку і зазначено, що при обчисленні пенсії позивача використано показник середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки, тоді як насправді було застосовано показник за 2014- 2016 роки.

Не погодившись з діями відповідача щодо застосування показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, замість вірного показника за 2017-2019 роки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 1998 року отримував пенсію за Законом № 2262. Вперше за призначенням пенсії, яка передбачена нормами Закону № 1058, позивач звернувся у 2020 році, з огляду на що, при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2020 р.) згідно із частиною другою статті 40 цього Закону.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно приписів ст. 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

За приписами частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

З аналізу наведених норм Закону №1058-IV вбачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 16.06.2020 (справа №127/7522/17) Верховний Суд зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у праві № 876/5312/17 і є актуальною до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу у 1998 році призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262.

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше в жовтні 2020 року, а відтак у цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону, що давало б змогу стверджувати про вірність застосування пенсійним органом положень частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Враховуючи викладене, вірними є висновки суду першої інстанції про наявність у позивача права на нарахування та виплату ГУ ПФУ в Одеській області пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2017 - 2019 роки.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 29 березня 2023 року у справі №240/4170/19 та від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апелянта щодо необґрунтованості стягнення з відповідача судових витрат, колегія суддів не приймає до уваги та наголошує, що такі дії суду першої інстанції відповідають приписам ч.1 ст. 139 КАС України. Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, вірним є і висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача судового збору.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 02 квітня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко