Справа № 300/1621/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2024 р. справа № 300/1621/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 07.03.2024 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Олійник Василь Богданович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" (надалі, також відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду рапорту про звільнення від 11.01.2024, зобов`язання розглянути рапорт про звільнення від 11.01.2024 та прийняття рішення згідно пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію".
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 17.02.2023 призначений на посаду старшого інспектора батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк "Сафарі") Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють". Згідно Висновку М(В)ЛК, свідоцтва про хворобу від 09.01.2024 № 4/Нпп ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції. У зв`язку із наведеним позивач звернувся до відповідача із рапортом від 11.01.2024 про звільнення його зі служби. Однак, відповідач - впродовж тривалого часу залишений без розгляду вказаний вище рапорт та листом від 12.02.2024 надано відповідь про неможливість його звільнення у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному (копія додається). 20.02.2024 ОСОБА_1 повторно подано рапорт на звільнення, який також залишений без розгляду та задоволення. Вважаючи таку тривалу бездіяльність відповідача протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 12.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 11.04.2024 та міститься в матеріалах справи. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що відповідно до інструкції з діловодства в системі Національної поліції України, затверджена наказом Національної поліції України від 20.05.2016 № 414 документи, у яких не зазначено строк виконання (відповідно до строків, зазначених у додатку 14) або такий строк не визначено нормативно-правовими актами, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту їх реєстрації в органі або підрозділі поліції, до якого такий документ надійшов. Так як рапорт на звільнення подано ОСОБА_1 20.02.2024, то відповідно до положень, зазначених вище, строк розгляду зазначеного рапорту закінчувався 21.03.2024. В межах строку розгляду зазначеного рапорту відповідачем було видано наказ № 410 о/с від 12.03.2024 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 2 (за станом здоров`я(через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". За таких обставин, представник відповідача вважає, що повною мірою, беззаперечно та безсумнівно доведено відсутність предмету спору, зазначеного в позовній заяві представника ОСОБА_1 . В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
11.10.2024 представником відповідача подано доповнення до відзиву на позовну заяву, у яких звернуто увагу суду, що відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 по справі № 300/4787/23 апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України Лють задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 300/4787/23 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України Лють про визнання протиправним та скасування наказу в частині застосування дисциплінарного стягнення зобов`язання до вчинення певних дій відмовлено.
Так, на підставі висновків службового розслідування відповідачем було прийнято наказ від 06.06.2023 №233, відповідно до пункту 2 якого за скоєння дисциплінарного проступку до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Відтак, відповідач вважає, що не допустив порушення права позивача на звільнення зі служби.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_1 з березня 2017 року проходив службу в органах Національної поліції України, а з 17.02.2023 призначений на посаду старшого інспектора батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк "Сафарі") Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", що визнається сторонами.
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 11.06.2019, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.15).
Відповідно до виданого т. в. о. начальника відділу кадрового забезпечення управління поліції особливого призначення № 1 Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" направлення від 05.09.2023 ОСОБА_1 направлено на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи (а.с.5).
Згідно висновку медична (військово-лікарська) комісія, свідоцтва про хворобу від 09.01.2024 № 4/Нпп ОСОБА_1 визнано непридатним до служби в поліції (а.с.6-8).
11.01.2024 позивач звернувся із рапортом до Начальника Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про звільнення його зі служби, в якому просив звільнити його зі служби в поліції за станом здоров`я (через хворобу) відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію", до вказаного рапорту долучено копію висновку М(В)ЛК, свідоцтво про хворобу від 09.01.2024 № 4/Нпп (а.с.9).
Листом від 12.02.2024 №971-2024 ОСОБА_1 надано відповідь про неможливість його звільнення оскільки останній перебував на лікарняному (а.с.10).
20.02.2024 ОСОБА_1 подано повторно рапорт, в якому вказано, що згідно розділу III пункту 19 Наказу Міністерства Внутрішніх Справ України від 03.04.2017 № 285 «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» із змінами і доповненнями свідоцтво про хворобу з рішенням М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно. Повідомлено, про те, що з 14.02.2024 він перебуває на службі, що підтверджується його щоденною присутністю на шикуваннях та записами про прибуття у відповідному журналі виходу на службу. З урахуванням вищенаведеного, позивач просив звільнити його зі служби в поліції за станом здоров`я (через хворобу) відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 (а.с.11).
Згідно витягу із наказу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 12.03.2024 №410 о/с капітана поліції ОСОБА_1 старшого інспектора батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону №580-VIII.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 від 11.01.2024 та не звільнення згідно пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію", представник позивача звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ (надалі - Закон №580-VІІІ).
Відповідно до статті 1 Закону №580-VІІІ Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону №580-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини 1, 4 статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
За змістом статті 12 Закону №580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.
Статтею 59 Закону №580-VIII установлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 7 частини 2 статті 61 Закону №580-VIIІ визначено, що не може бути поліцейським особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізуй державну політику у сфері охорони здоров`я.
Частиною 1 статті 77 Закону № 580-VІІІ передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; 12) у разі надання особою завідомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.
Отже, згідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (частина друга та третя статті 77 цього Закону).
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що поліцейський може бути звільнений зі служби в поліції, зокрема, через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
У той же час, Законом №580-VIII не врегульована процедура та порядок звільнення особи поліцейського через хворобу, зокрема строки прийняття відповідного рішення про звільнення.
Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (стаття 60 Закону №580-VIII).
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч. 5 ст. 59 Закону № 580-VIII).
Згідно статті 59 Закону № 580-VIII з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235).
Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як звільнення зі служби в поліції.
Пунктами 2 та 3 розділу ІІІ Порядку №1235 встановлено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).
До переліку документів з питань проходження служби належать: 1.Рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; 2. Подання про призначення на посаду (додаток 1); 3. Подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (додаток 2).
Однак, суд зазначає, що строк розгляду рапортів про звільнення за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції законодавством не передбачений.
При цьому, прийняття рішення про звільнення поліцейського з дня подання ним рапорту про звільнення є дискрецією суб`єкта владних повноважень, тобто він має певну свободу розсуду і може приймати рішення, яке вважає доцільним.
Зазначене свідчить, що законодавець визначив конкретні вимоги щодо алгоритму реалізації особою, права на звільнення за станом здоров`я (через хворобу).
Безспірно, таке право позивач реалізував шляхом подання 11.01.2024 до відповідача відповідного рапорту, із долученням копії висновку М(В)ЛК, свідоцтво про хворобу від 09.01.2024 № 4/Нпп (а.с.9).
Разом з тим, суд звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджено факт відмови відповідача приймати до розгляду рапорт від 11.01.2024, зважаючи на наявність листа від 12.02.2024 №971-2024, яким надано відповідь на рапорт та зазначено про неможливість звільнення оскільки позивач перебував на лікарняному, при цьому вказаний лист також не містить відмови приймати рапорт до розгляду.
Крім того, за результатами розгляду повторного рапорту позивача від 20.02.2024, відповідач наказом від 12.03.2024 №410 о/с капітана поліції ОСОБА_1 старшого інспектора батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону №580-VIIІ.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем наказу від 12.03.2024 №410 о/с щодо звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я старшого капітана поліції ОСОБА_1 старшого інспектора батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" не може свідчити про бездіяльність щодо не розгляду рапорту про звільнення від 11.01.2024.
Суд звертає увагу на те, що рапорти позивача від 11.01.2024 та 20.02.2024 спрямовані на захист права позивача щодо звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я.
Також, з огляду на прийняття відповідачем наказу від 12.03.2024 №410 о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за станом здоров`я, таке право позивача було відновлено за результатом розгляду його рапорту від 20.02.2024, тому задоволення заявлених позовних вимог цього позову в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання повторно розглянути рапорт від 11.01.2024 не відновить прав позивача.
При цьому суд вважає безпідставними посилання представника позивача на абзац 2 пункту 19 Розділу ІІІ Положення № 285, згідно якого свідоцтво про хворобу з рішенням М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби реалізується невідкладно, оскільки Положенням №285 не визначено порядок та строки розгляду рапорту та прийняття відповідного наказу, а зазначено лише про невідкладність реалізації рішення М(ВЛ)К про непридатність поліцейського до служби.
Водночас, суд бере до уваги, що наказом відповідача від 06.06.2023 №233 за скоєння дисциплінарного проступку до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.
Вказаний наказ був предметом спору у справі № 300/4787/23, та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 .
Однак постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2024 по справі № 300/4787/23, яка набрала законної сили 11.03.2024, апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України Лють задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 300/4787/23 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України Лють про визнання протиправним та скасування наказу в частині застосування дисциплінарного стягнення зобов`язання до вчинення певних дій відмовлено.
Відтак, відповідач не допустив порушення права позивача на звільнення зі служби з огляду на набрання законної сили рішенням суду 11.03.2024 у справі № 300/4787/23.
Також, суд враховує, що відповідно до положень частини 1 статті 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист (частина перша статті 5 КАСУ)
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено Відповідачем.
З огляду на предмет спору у даній справі та прийняття відповідачем наказу від 12.03.2024 №410 о/с щодо звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я старшого капітана поліції ОСОБА_1 суд зазначає про відсутність у спірних відносинах порушення прав позивача Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" щодо не розгляду рапорту про звільнення від 11.01.2024.
Відсутність порушеного права є підставою для відмови в задоволенні позову.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" (, вул. Федора Максименко, 21-Б, м. Київ).

Суддя Микитин Н.М.