Справа № 363/3430/24
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30.10.24 363/3430/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря судового засідання Ходасевич Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, надісланим на адресу суду засобами поштового зв`язку, в якому просив скасувати постанову за №649 від 26.06.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, передбаченеа ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження по справі та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 26.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за №649 відносно ОСОБА_1 . У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України», під час особливого періоду та оголошення мобілізації, під час прийняття працівників на роботу, не довів до призовників, військовозобов`язаних та резервістів, під особистий підпис, правила військового обліку, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022року. Свою вину ОСОБА_1 визнав частково, під час розгляду справи порушення частково усунув, надавши відомість про ознайомлення працівників, під особистий підпис, з Правилами, що є обставиною, яка пом`якшує правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, постановив накласти на нього штраф в сумі 34 000 грн. Позивач зазначає, що своєї вини не визнавав та не погоджується із вказаною постановою, у зв`язку з тим, що вона є необґрунтованою, викладене в постанові не відповідає фактичним обставинам справи, не містить будь-якого посилання на докази вчиненого правопорушення, а тому постанова є неправомірною та підлягає скасуванню. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення за №649 від 19.06.2024 року було встановлено порушення передбачене абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що становить законодавчо закріплені форму об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення за №649 від 19.06.2024 року об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210-1 КУпАП сформульована наступним чином: допустивши прийняття на роботу призовників без доведення правил військового обліку. На підставі п. 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року за №944 «Про припинення ДП «Димерське лісове господарство» та затвердження складу комісії», наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 05.10.2023 року за №48 «Про затвердження передавального акту ДП «Димерське лісове господарство» - ДСГП «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Димерське лісове господарство». Усі працівники ДП «Димерське лісове господарство» були переведені у філію «Димерське лісове господарство» з 03.01.2023 року. У філії знаходиться стенд із Правилами ведення військового обліку, згідно Постанови КМУ за №1487, що свідчить про ознайомлення із ними всіх військовозобов?язаних працівників філії. Крім того, під час перевірки надано відомість про ознайомлення працівників з Правилами під особистий підпис, але цей факт, що виключає об?єктивну сторону адміністративного правопорушення, в постанові чомусь вказано лише як на пом?якшуючу обставину. Крім того, по філії видавалися накази про проведення перевірки ведення військового обліку від 12.03.2024 року та направлялися листи - повідомлення про обов?язок оновлення військово-облікових даних до 17.07.2024 року. Оскільки філія «Димерське лісове господарство» виконала усі допустимі дії щодо повідомлення військовозобов?язаних працівників філії, то в діях уповноваженої особи щодо ведення військового обліку відсутнє порушення абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» тому, що військовий облік у філії ведеться. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено на ОСОБА_1 , який є директором філії «Димерське лісове господарство» та не є посадовою особою, на яку покладено обов?язки ведення військового обліку. Згідно з наказами за №82 від 01.02.2023 року, за №1-к/2 від 01.01.2024 - обов?язки ведення військового обліку військовозобов?язаних на період мобілізації покладено на старшого інспектора з кадрів ОСОБА_2 . Таким чином, уповноваженою особою відповідача, на момент складання адміністративного протоколу, не було встановлено відповідальну особу на підприємстві за надання інформації з проведеної роботи, щодо оповіщення військовозобов?язаних та резервістів, письмових підтверджень про отримання повісток до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так як директор філії «Димерське лісове господарство» не є відповідальним за ведення військового обліку на підприємстві, то він і не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-3 КУпАП. Крім того, актами перевірки стану військового обліку і бронювання військовозобов`язаних та призовників в філії «Димерське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», не встановлені відповідні порушення вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанови КМУ за №1487 (Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаих та резервістів) зазначені в як в протоколі за №650 так і в оскаржуваній постанові за №650. А відтак позивач і вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.07.2024 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.09.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що доведення до призовників, військовозобов`язаних та резервістів правил військового обліку під особистий підпис, під час прийняття на роботу, є безпосереднім обов`язком посадових осіб підприємств, установ та організацій, за порушення якого останні несуть відповідальність згідно із законом. У своїй заяві позивач посилається на те, що на підприємстві знаходиться стенд із Правилами військового обліку, що свідчить про ознайомлення із ними всіх військовозобов`язаних працівників філії. Проте, з таким твердженням відповідач не погоджується тому, що диспозицією п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022 року встановлено саме обов`язок посадових осіб підприємства довести Правила військового обліку до працівників під час прийняття на роботу, під особистий підпис. Крім того, у своєму позові позивач вказує, що він не є суб`єктом правопорушення, оскільки не є відповідальним за ведення військового обліку, а вказаний обов`язок покладено на іншого працівника філії старшого інспектора з кадрів ОСОБА_2 . Однак, на думку відповідача таке твердження є необґрунтованим, оскільки посадовими особами підприємства є, зокрема, голова правління, президент, генеральний директор, заступник директора, головний бухгалтер незалежно від форми власності підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасники справи мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Так, представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти позову категорично заперечував.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності усі надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного:

Так, ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім того з ч. 1 ст. 5 КАС України випливає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист в тому числі і шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, дослідженими судом документами, доданими позивачем до позову встановлено:

Наказом директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_3 за №6 від 01.02.2023 року затверджено Посадову інструкцію відповідального за ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних за підприємством на період мобілізації та воєнного часу (а.с. 60-62).

Так, згідно з розділом 1 Посадової інструкції - відповідальний за ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних за підприємством на період воєнного часу призначається на посаду і звільняється з посади наказом директора. У своїй роботі відповідальний за ведення військового обліку військовозобов?язаних і призовників та бронювання військовозобов?язаних за підприємством керується законодавством України, цією інструкцією, наказами та розпорядженнями директора.

Згідно з розділом 2 Посадової інструкції - відповідальний за ведення військового обліку, зокрема, безпосередньо забезпечує ведення військового обліку військовозобов?язаних і призовників та бронювання військовозобовязаних за підприємством у мирний час і на період мобілізації та воєнного часу; приймаючи на роботу громадян, перевіряє наявність військово-облікових документів (у військовозобов?язаних військових квитків або тимчасових посвідчень замість військових квитків, у призовників - посвідчень про приписку до призовних дільниць) і встановляє, чи перебувають вони на військовому обліку за місцем реєстрації місця проживання; забезпечує повноту та якість обліку всіх військовозобов?язаних і призовників підприємства за правилами і формами, установленими Міністерством оборони і Державною службою статистики України. Систематично звіряє особові картки робітників, службовців і тих, хто навчається, із записами у військових квитках та посвідченнях про приписку до призовних дільниць. Не рідше одного разу на рік проводить звірки особових карток працівників з обліковими даними військових комісаріатів; здійснює систематичний облік змін у військовозобов?язаних і призовників сімейного стану, адреси місця проживання, службового стану, технічної підготовки освіти і у п?ятиденний строк вносить ці зміни до їх особових карток та про них повідомляє у військовий комісаріат у семиденний термін; приймає під розписку від військовозобов?язаних і призовників їх військово-облікові документи для подання у військові комісаріати, звіряння з особовими картками, списками військовозобов?язаних і призовників та для інших цілей; веде облік та забезпечує зберігання бланків спеціального військового обліку; подає щороку в грудні місяці до військового комісаріату список юнаків які підлягають приписці до призовної дільниці (при наявності такої категорії працівників), у разі відсутності - письмо повідомляє про це військовий комісаріат; здійснює контроль за проходженням підготовки до строкової служби юнаками допризовного і призовного віку, які працюють на підприємстві; забезпечує оповіщення військовозобов?язаних і призовників на вимогу військових комісаріатів і сприяє їхньому вчасному прибуттю за викликом; у семиденний строк повідомляє у військові комісаріати про військовозобов?язаних і призовників, прийнятих на роботу (навчання) чи звільнених з роботи (відрахування з навчального закладу); проводить роз?яснювальну роботу серед військовозобов?язаних і призовників, щодо військового обліку; веде Журнал обліку результатів перевірок стану військового обліку військовозобов`язаних і призовників; складає звіти про чисельність працюючих та військовозобов`язаних; готує та подає керівникові доповідь про стан роботи з військового обліку та бронювання військовозобов?язаних; постійно взаємодіє з підрозділами військового комісаріату, надає їм допомогу у вирішенні мобілізаційних завдань.

Згідно з розділом 4 Посадової інструкції - відповідальний за ведення військового обліку несе відповідальність за: недодержання трудової і виконавської дисципліни; невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією.

З вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_2 ознайомлена 01.02.2023 року, про що свідчить її особистий підпис.

Наказом директора філії «Димерське лісове господарство» ДП СГП «Ліси України» ОСОБА_4 за №82 від 01.02.2023 року покладено на ОСОБА_2 , інженера з підготовки кадрів І категорії обов`язки ведення військового обліку військовозобов`язаних на період мобілізації та воєнного стану, затверджено посадову інструкцію відповідального за ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних за підприємством на період мобілізації та воєнного часу, на період відсутності відповідальної особи за веденням військового обліку військовозобов`язаних і призовників виконання обов`язків покладено на провідного інженера лісового господарства ОСОБА_5 (а.с. 26).

Також, Наказом директора філії Держлісагенство ДСГП «Ліси України» «Димерське лісове господарство» ОСОБА_6 за №1-к/2 від 01.01.2024 року - покладено на ОСОБА_2 , старшого інспектора з кадрів - обов`язки ведення військового обліку військовозобов`язаних за період мобілізації та воєнного часу (а.с. 27).

16.02.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник М. Прибора звернувся до ДП «Димерське лісове господарство» із повідомленням за №2/4/2087, в якому довів до відома, що 19.06.2024 року в ДП «Димерське лісове господарство» буде проведено перевірку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, забезпечення функціонування системи військового обліку. Також вказано, що для перевірки необхідно надати наступну документацію: списки персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 5 Порядку), відомість оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 12 Порядку), копії військово-облікових документів; журнал обліку результатів перевірки (додаток 3 Порядку); витяг з наказу (або копію наказу) про призначення особи відповідальної за ведення військового обліку (а.с. 18).

Вказане повідомлення було отримано адресатом 29.02.2024 року та зареєстровано за вхідним за №61/20.13-2/2024.

Наказом директора філії «Димерське лісове господарство» ОСОБА_6 від 12.03.2024 року повідомлено усіх військовозобов`язаних працівників філії про проведення планової перевірки організації та ведення військового обліку на філії ІНФОРМАЦІЯ_6 , що відбудеться 19.06.2024 року, зобов`язано усіх військовозобов`язаних працівників філії перевірити стан надання копій військово-облікових документів відповідальній особі за ведення військового обліку філії ОСОБА_2 , зобов`язано військовозобов`язаних працівників філії в разі відсутності копій військово-облікових документів у відповідальної особи за ведення військового обліку філії ОСОБА_2 надати копію військово-облікового документа у строк, що не перевищує 5 днів. (а.с. 28).

З листа директора філії «Димерське лісове господарство» ОСОБА_6 за №112 від 03.06.2024 року вбачається, що працівник ОСОБА_7 під особистий підпис був повідомлений про відсутність в матеріалах його особової справи військового квитка, що унеможливлює встановлення придатності або непридатності до військової служби, військової спеціальності, тощо, а також про необхідність надати копію військового квитка до 15.06.2024 року (а.с. 23).

Як вбачається з листів директора філії «Димерське лісове господарство» ОСОБА_6 за №115 та за №116 від 03.06.2024 року - працівників філії під особистий підпис було повідомлено про необхідність виконання обов`язку щодо уточнення облікових даних військовозобов`язаних та отримання (присвоєння) номеру запису в Реєстрі (ВІН-коду), у строк до 17.07.2024 року (а.с. 24-25).

19.06.2024 року комісією в складі: голови комісії підполковника ОСОБА_8 , членів комісії: майора ОСОБА_9 , старшого лейтенанта ОСОБА_10 було проведено перевірку стану військового обліку і бронювання в філії «Димерське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» та складено відповідний акт, який погоджено начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_11 та затверджено начальником Вишгородської районної військової адміністрації ОСОБА_12 (а.с. 10-12).

Так в ході перевірки було встановлено наступне: на філії призначено відповідальну особу за ведення військового обліку, посадова інструкція в наявності, свідоцтва про підвищення кваліфікації в наявності; на філії забезпечена необхідна література; оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечується у відповідності до законодавства, проте не забезпечується прибуття до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; повідомлення до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про прийняття на роботу (навчання) направляється вчасно, однак прийняття на військових облік відбувається з помилками та порушеннями, виключення з персонального військового обліку проводиться відповідно до законодавства; журнал обліку результатів перевірки в наявності та ведеться згідно Порядку; документи з питань військового обліку в наявності, проте виявлено ряд порушень у військово-облікових документах військовозобов`язаних; списки персонального військового обліку ведуться, зміни вносяться вчасно, списки потребують доопрацювання; звіряння облікових даних списків персонального військового обліку із військово-облікових документами організовано та проводиться відповідно до графіку звірок; взаємодія з РТЦК та СП налагоджена; звірка облікових даних проводиться за графіком у відповідні терміни; аркуші доведення Правил військового обліку відсутні, правила військового обліку при прийомі на роботі не доводяться; на філії організована та проведена роз`яснювальна робота, щодо контролю за виконанням Правил військового обліку; бронювання на філії проводиться, заброньовано 69% військовозобов`язаних (42 з 62); під час проведення попередніх перевірок стану військового обліку недоліки усунені у встановлений законодавством термін.

Після проведення перевірки комісією було зроблено висновок, що військовий облік та бронювання ведеться, проте потребує доопрацювання, складено відповідні протоколи та зроблено такі пропозиції (вказівки): протягом 10 днів з дня отримання акту, видати наказ про виклик військовозобов`язаних для зміни військово облікових документів, уточнення облікових даних, проходження медичних комісій та відповідну копію разом із листом ознайомлення направити до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із вказаним актом під особистий підпис ознайомилась відповідальна за військовий облік ОСОБА_2

19.06.2024 року старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. лейтенантом ОСОБА_10 було складено протокол про адміністративне правопорушення за №649 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 13-14).

Так, зі змісту протоколу вбачається, що 19.06.2024 року о 12 год. 30 хв., під час проведення перевірки організації та ведення військового обліку у філії «Димерське лісове господарство» встановлено, що посадові особи філії допустили порушення порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ПКМУ за №1487 від 30.12.2022 року) абз. 13 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», допустивши прийняття на роботу працівників, без доведення правил військового обліку, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

25.06.2024 року ОСОБА_13 було надано письмові пояснення, щодо протоколу про адміністративне правопорушення за №649 від 19.06.2024 року, які зареєстровані та отримані 26.06.2024 року (а.с. 15-17). Зміст цих пояснень зводиться до змісту вказаної позовної заяви.

26.06.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_14 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 34 000 грн. (а.с. 29-30).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України», під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації, під час прийняття працівників на роботу, не довів до призовників, військовозобов?язаних та резервістів, під особистий підпис, правила військового обліку, що є порушенням вимог ч.1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022 року. ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, зазначивши, що на підприємстві є роздруковані Правила військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, які знаходяться на стенді в загальнодоступному для працівників місці, крім того під час розгляду справи порушення частково усунув, надав відомість про ознайомлення працівників під особистий підпис з Правилами, що є обставиною яка пом?якшує правопорушення. Обставини, що пом?якшують правопорушення: вчинення адміністративного правопорушення вперше, вчинення дій направлених на усунення правопорушення. Обставини, що обтяжують правопорушення: не встановлено.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників,і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ за №1487 від 30.123.2022 року.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, випливає зі змісту частини 3 цієї статті.

Зазначена стаття 210-1 КУпАП є банкетною і передбачає відповідальність за порушення, в тому вислі і законодавства про мобілізацію і мобілізаційну підготовку.

Відповідач, ухвалюючи постанову, що оскаржується позивачем, ставив в провину останньому порушення ним ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також п. 34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022 року, а саме те, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України» під час прийняття працівників на роботу не довів до призовників, військовозобо`язаних та резервістів, під особистий підпис правила військового обліку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізацію і мобілізаційну підготовку» - підприємства, установи і організації, щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації зобов`язані вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідних органам державної влади, іншим держаним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Відповідно до п. 34 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів»: - з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють: перевірку у громадян України під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікового документа, визначеного у п. 20 цього Порядку, або відображення в електронній формі інформації, що міститься в таких документах, які можуть пред`являтися (надаватися) з використанням мобільного додатка Порталу Дія. Приймання на роботу (навчання), взяття на персональний військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки; доведення до призовників, військовозобов`язаних та резервістів правил військового обліку під особистий підпис під час прийняття на роботу (навчання); надсилання у семиденний строк з дня видання наказу про прийняття на роботу (навчання), звільнення з роботи, завершення навчання (відрахування із закладу освіти) до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки повідомлень про зміну облікових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 4); оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки і забезпечення їх своєчасного прибуття; подання до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на їх вимогу відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональний військовий облік яких вони ведуть; проведення відповідної роз`яснювальної роботи серед призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виконання ними правил військового обліку; забезпечення повноти та достовірності облікових даних, що вносяться до списків персонального військового обліку; взаємодію з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, органами СБУ, підрозділами Служби зовнішньої розвідки щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку, внесення відповідних змін до них, а також щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів; періодичне звіряння списків персонального військового обліку із записами у їх військово-облікових документах. Не рідше одного разу на рік проводять звіряння даних списків персонального військового обліку з обліковими документами відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки, в яких вони перебувають на військовому обліку; внесення у п`ятиденний строк з дня подання відповідних документів (або відображення в електронній формі інформації, що міститься у таких документах, які можуть пред`являтися (надаватися) з використанням мобільного додатка Порталу Дія) змін до списків персонального військового обліку щодо прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), реквізитів паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, адреси задекларованого/зареєстрованого місця проживання, адреси місця фактичного проживання, сімейного стану, освіти, місця роботи і посади та надсилання щомісяця до 5 числа до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки повідомлень про зміну таких облікових даних; складення і подання щороку до 1 грудня до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списків громадян, які підлягають приписці до призовних дільниць (додаток 6); приймання від призовників, військовозобов`язаних та резервістів під розписку у бланках розписок (додаток 7) їх військово-облікових документів для подання таких документів до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки з метою їх звіряння з обліковими даними, а також оформлення бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; оформлення документів, необхідних для бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; постійний контроль за виконанням посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій вимог цього Порядку, а призовниками, військовозобов`язаними та резервістами - правил військового обліку; постійне інформування відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки про посадових осіб державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які порушують вимоги цього Порядку, а також про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які порушують правила військового обліку, для притягнення їх до відповідальності згідно із законом; ведення та зберігання журналу обліку результатів перевірки.

Відповідно до ст. 235 КУпАП - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, відповідно до ст. 235 КУпАП - розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене в тому числі і ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, згідно вимог ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП наголошує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 254 КУпАП - про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється, щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, судом встановлено, що 19.06.2024 року старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 ст. лейтенантом ОСОБА_10 було складено протокол про адміністративне правопорушення за №649 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 19.06.2024 року о 12 год. 30 хв., під час проведення перевірки організації та ведення військового обліку у філії «Димерське лісове господарство» встановлено, що посадові особи філії допустили порушення порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ПКМУ за №1487 від 30.12.2022 року) абз. 13 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», допустивши прийняття на роботу працівників без доведення правил військового обліку, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

26.06.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 полковник ОСОБА_14 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , виніс постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 34 000 грн. за те, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України», не довів до призовників, військовозобо`язаних та резервістів, під особистий підпис правила військового обліку.

Як вже зазначалося вище - механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном встановлює Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за №1487.

Так, п. 8 зазначеного Порядку передбачено, що - організація військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладається на відповідних керівників. Як не заперечується сторонами у справі, позивач є директором Філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Абзацами 1-3 п. 8 вказаного Порядку передбачено, що обов`язки з ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладаються на працівників служби персоналу, служби управління персоналом (далі - служба персоналу). У разі відсутності штатної одиниці служби персоналу - обов`язки з ведення військового обліку покладаються на особу, яка веде облік працівників в державному органі, органі місцевого самоврядування, на підприємстві, в установі, організації. Працівники з питань мобілізаційної роботи або мобілізаційних підрозділів (за наявності) безпосередньо організовують роботу з бронювання військовозобов`язаних та контролю за станом ведення військового обліку.

При цьому, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що обов`язки організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на вказаному підприємстві покладено на старшого інспектора з кадрів ОСОБА_2 , що підтверджується - Наказом директора філії від 01.02.2023 року за №82 «Про покладання обов`язків, відповідальних за ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних на підприємстві»; Наказом директора філії від 01.01.2024 року за №1-к/2; Наказом директора філії від 12.03.2024 року; Посадовою інструкцією, відповідального за ведення військового обліку, затвердженої Наказом директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 09.02.2023 року за №6.

Крім того зазначене підтверджується також і Актом перевірки стану військового обліку і бронювання військовозобов`язаних і призовників в філії «Димерське лісове господарство» ДСПГ «Ліси України», що став підставою складання відповідного протоколу та оскаржуваної позивачем постанови та яким були виявлені певні порушення військового обліку. Зазначений акт доведено до відома та підписано відповідальною особою за військовий облік у філії ОСОБА_2 .

Про зазначене позивач доводив до відома відповідача, надіславши пояснення від 25.06.2024 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України - ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, на переконання суду, є недоведеним.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України - обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили обставини на які він посилається при прийнятті оскаржуваного рішення. Відповідачем будь-яких допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У рішенні від 22.12.2010 року за №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі за №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимим доказами винуватість саме позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивач, звертаючись із позовом, сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідно ЗУ "Про судовий збір" - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року складає 3028 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року в справі за №543/775/17 зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028х0,2 = 605,60 грн.).

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст.19, 65 Конституції України, ст. ст.1, 7, 9, 14, 23, 24, 27, 210 ч.3, 235, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову за №649 від 26.06.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Головуюча суддя О.П. Дьоміна