Справа № 260/10821/23
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №260/10821/23

адміністративне провадження № К/990/41229/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №260/10821/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи 6 місяців 27 днів час роботи на посаді, безпосередньо пов`язаній з керівництвом та контролем за діяльністю судів в органі, підвідомчому Міністерству юстиції України, 3 роки стаж роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого визначалася Законом та який надавав право на призначення на посаду судді, а також 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області при обчисленні ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зарахувати до стажу роботи на посаді судді згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи 6 місяців 27 днів час роботи на посаді, безпосередньо пов`язаній з керівництвом та контролем за діяльністю судів в органі, підвідомчому Міністерству юстиції України, 3 роки стаж роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого визначалася Законом та який надавав прав на призначення на посаду судді, а також 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за весь час, починаючи з 08 серпня 2023 року до дня виконання судового рішення, різниці між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та перерахованим розміром суддівської винагороди судді;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача у місячний строк з дати набрання рішенням законної сили подати суду звіт про виконання рішення суду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2024, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, а також у проведенні відповідного перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи на посаді судді 23 повних роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 судді у відставці, з 10 серпня 2023 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 відсотки суддівської винагороди з урахуванням стажу роботи на посаді судді - 23 повних роки з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи 6 місяців 27 днів- час роботи на посаді, безпосередньо пов`язаній з керівництвом та контролем за діяльністю судів в органі, підвідомчому Міністерству юстиції України, 3 роки- стаж роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого визначалася Законом та який надавав право на призначення на посаду судді, а також 2 роки 5 місяців- половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області при обчисленні ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зарахувати до стажу роботи на посаді судді згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи 6 місяців 27 днів- час роботи на посаді, безпосередньо пов`язаній з керівництвом та контролем за діяльністю судів в органі, підвідомчому Міністерству юстиції України, 3 роки- стаж роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого визначалася Законом та який надавав прав на призначення на посаду судді, а також 2 роки 5 місяців - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди виходячи з загального стажу судді, який дає право на відставку, 26 років 09 місяців 21 день з урахуванням виплачених сум з 10 серпня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

28.10.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій скаржник просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються відмова у зарахуванні до стажу роботи періоду роботу, який дає право на призначення на посаду судді, перерахунок та виплата суддівської винагороди.

Закарпатський окружний адміністративний суд в ухвалі від 18.12.2023 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

В касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, а також посилається на частину 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, в касаційній скарзі відповідач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Судом не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано у чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи у касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії»).

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №260/10821/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді Т.Г. Стрелець

Л.В. Тацій