Справа № 160/18790/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/18790/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в адміністративній справі №160/18790/23 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якому просив:

-визнати протиправними дії ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області по відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 05.08. по 10.12.1998 та за 09.12.2008 - 30.09.2010, надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавки за безперервну службу 1998 - 2005р, компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні 12.2008, 01 - 07 та 12.2009, 01 - 03.2010, індексації забезпечення за 1998 - 2008, компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- визнати протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати надбавок за вислугу років з 04.08. по 30.11.1998, індексацій забезпечення та їх частин за 04.08.1998 - 05.10.2010, надбавок за службу в умовах режимних обмежень з 04.08. по 31.12.1998р. і 09.12.2008 - 30.09.2010, доплат за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007, матеріальних допомог за 1998 - 2007, надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007, надбавок за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007, премій та їх частин з 01.06.2005 по 05.10.2010, компенсацій за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010, допомог на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010, частин надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009, одноразової допомоги при звільненні з ОВС 05.10.2010, компенсацій втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;

-зобов`язати ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошові кошти:

-індексації забезпечення та їх частини за 04.08.1998 - 05.10.2010;

-надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010;

-доплати за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007;

-матеріальних допомог за 1998 - 2007;

-надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007;

-надбавки за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007.;

-премії та їх частини з 01.06.2005 по 05.10.2010;

-компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010;

-допомоги на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010;

-матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010.;

-частини надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009;

-компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;

-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив службу в ОВС з 04.08.1998 по 05.10.2010, однак співробітниками ГУМВС в Дніпропетровській області не було виплачено грошові кошти:

-індексації забезпечення та їх частини за 04.08.1998 - 05.10.2010;

-надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010;

-доплати за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007;

-матеріальних допомог за 1998 - 2007;

-надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007;

-надбавки за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007;

-премії та їх частини з 01.06.2005 по 05.10.2010;

-компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010;

-допомоги на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010;

-матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010;

-частини надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009;

-компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;

-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 закрито провадження у справі:

- в частинні позовних вимог про визнання протиправними дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо відмові в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення та їх частини з 25.07.2007 по 31.12.2008;

- в частинні позовних вимог про визнання протиправними дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області по відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за службу в умовах режимних обмежень та зобов`язання у нарахуванні та стягненні надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період з 09.12.2008 по 16.03.2010;

- в частинні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо доплати за роботу в нічний час за період з 04.08.1998 по 31.12.2007;

- в частинні позовних вимог про визнання протиправних дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, її частини за 2008 - 2010 роки;

- в частинні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати матеріальних допомог за 1998 - 2007, допомоги на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010 роки;

- в частинні позовних вимог про стягнення надбавки за безперервну службу та її частину за період 01.06.2003 - 31.12.2007;

- в частинні позовних вимог про визнання протиправних дій ЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області по відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань з 01.08.2000 по 31.03.2007;

- в частинні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУМВС України в Дніпропетровській області в нарахуванні та виплаті премії та її частини з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009 та премії з 01.06.2005 по 05.10.2010;

- в частинні позовних вимог про компенсацію втрати частини доходів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задовольнити повністю. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою у відмові в нарахуванні та виплаті надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 05.08. по 10.12.1998 та за 09.12.2008 - 30.09.2010, надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавки за безперервну службу 1998 - 2005р, компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні 12.2008, 01 - 07 та 12.2009, 01 - 03.2010, індексації забезпечення за 1998 - 2008, компенсації втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а також у не нарахуванні та невиплати надбавок за вислугу років з 04.08. по 30.11.1998, індексацій забезпечення та їх частин за 04.08.1998 - 05.10.2010, надбавок за службу в умовах режимних обмежень з 04.08. по 31.12.1998р. і 09.12.2008 - 30.09.2010, доплат за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007, матеріальних допомог за 1998 - 2007, надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007, надбавок за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007, премій та їх частин з 01.06.2005 по 05.10.2010, компенсацій за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010, допомог на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010, частин надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009, одноразової допомоги при звільненні з ОВС 05.10.2010, компенсацій втрати частин доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Так, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на наступних посадах:

з 01.08.1994 по 04.08.1998 куранта Донецького інституту внутрішніх справ (наказ ДІВС від 24.07.1994 №167о/с);

з 04.08.1998 по 09.12.1998 оперуповноважений Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 04.08.1998 № 119о/с);

з 09.12.1998 по 05.09.2001 оперуповноважений Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 09.12.1998 № 038);

з 05.09.2001 по 01.07.2004 - оперуповноважений Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 05.09.2001 № 589);

з 01.07.2004 по 26.09.2007 оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 29.06.2004 № 121о/с);

з 26.09.2007 по 01.08.2008 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 10.10.2007 № 198дск);

з 01.08.2008 по 01.09.2008 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ УМВС від 15.07.2008 № 108о/с);

з 01.09.2008 по 09.12.2008 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області (наказ від 26.08.2008 № 128о/с);

з 09.12.2008 по 13.01.2009 помічник начальника відділу - оперативний черговий чергової частини штабу Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС від 09.12.2008 №262о/с);

з 13.01.2009 по 16.03.2010 - заступник начальника відділу - начальник штабу Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС від 13.01.2009 № 2о/с);

з 16.03.2010 по 24.07.2010 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ від 15.03.2010 № 77о/с);

з 24.07.2010 по 05.10.2010 - оперуповноважений в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області (наказ ГУМВС від 24.07.2010 № 1256дск).

На підставі наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.10.2010 №228о/с ОСОБА_1 звільнений з 05.10.2010 з органів внутрішніх справ у запас відповідно до пункту 64 Б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Позивач вважає, що йому під час проходження служби та при звільненні не були виплачені:

-індексація забезпечення та її частина за 04.08.1998 - 05.10.2010;

-надбавка за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010;

-доплата за роботу в нічний час з 04.08.1998 по 31.12.2007;

-матеріальні допомоги за 1998 - 2007;

-надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, їх частини з 01.07.1999 по 31.03.2007;

-надбавка за безперервну службу та їх частин за 01.06.2003 - 31.12.2007;

-премія та їх частини з 01.06.2005 по 05.10.2010;

-компенсація за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні, їх частини за 2008 - 2010;

-допомога на оздоровлення з 01.01.2008 по 05.10.2010;

-матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та їх частину за 2008 - 2010.;

-частина надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби з 01.12.2008 по 31.01.2009 та за 09.2009;

-компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати перелічених видів забезпечення;

-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На письмові звернення позивача до ЛК ГУ МВС України в Дніпропетровській області останнім було відмовлено у здійсненні виплати відповідних коштів.

Вважаючи такі відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України від 03.07.1991 №1282 «Про індексацію грошових доходів населення» соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають.

У період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ був чинний Закон України «Про міліцію», за правилами статті 19 якого, форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі державні органи).

На виконання постанови Кабінет Міністрів України, наказом МВС від 31.12.2007 № 499 (втратив чинність 31.12.2016) затверджено та введено в дію з 01.01.2008 Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція), яка розроблена, зокрема, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 913 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (п. 1.2 Інструкції). Пунктом 1.14 Інструкції регламентовано, що індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Статтею 12 Закону України «Про оплату праці», та статтею 95 КЗпП України, статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що індексація виплачується з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За приписами ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення, Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (постанова від 17.07.2003 № 178).

Пунктом 2 Порядку № 1078 зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Приписами пункту 6 Порядку №1078 обумовлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням особи щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

В даному випадку, право на нараховування та виплату особам рядового і начальницького складу ОВС індексації грошового забезпечення виникло після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №913, якою було внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення (Порядок №1078) шляхом доповнення у пункті 2 абзаці 5 після слова «військовослужбовців» словами «осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби», тобто з 25.07.2007.

Отже, суд зазначає, що право на індексацію грошового забезпечення у позивача виникло саме з 25.07.2007.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ГУ МВС України в Дніпропетровській області на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/8926/13 нараховано та вилачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.07.2007 по 31.12.2008.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/8926/13 встановлено, що за період з 2009 року по 2010 рік індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 нараховувалася згідно зі встановленим базовим місяцем з більшим посадовим окладом та відповідним коефіцієнтом індексації, сумарний розмір індексації виплачений позивачу за означений період складав 936,68 грн, що підтверджується копіями довідок ліквідаційної комісії ГУ МВС від 26.12.2018 №1725 та Криворізького міського управління ГУМВС від 27.12.2018 №3/1557.

Таким чином позовна вимога стосовно нарахування та виплати індексації забезпечення та їх частини за період з 04.08.1998 - 24.07.2007 та з 01.01.2009 по 05.10.2010 не підлягає задоволенню.

Щодо нарахування та виплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень з 04.08.1998 по 31.12.1998, 09.12.2008 - 30.09.2010.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, зовнішніх відносин, державної безпеки і охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди життєво важливим інтересам України і які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею та підлягають охороні з боку держави.

Ступінь секретності - категорія, яка характеризує важливість такої інформації, можливу шкоду внаслідок її розголошення, ступінь обмеження доступу до неї та рівень її охорони державою. Критерії визначення ступеня секретності інформації встановлює Державний комітет України з питань державних секретів.

Згідно з ч. 1 ст. 22 вказаного Закону допуск до державної таємниці надається на підставі наказу керівника підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, у випадках, коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин має постійно працювати з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри і порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 (далі -Положення №414) особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) у розмірі 15 відсотків, які працюють із відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності цілком таємно.

Абзацом 2 п. 6 Положення №414 встановлено, що персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Крім того, відповідно до п. 1.3. Методичних рекомендацій про порядок і умови встановлення, виплати, зміни розміру, скасування надбавки за роботу в умовах режимних обмежень працівникам у системі Міністерства внутрішніх справ, надбавка виплачується працівникам органів внутрішніх справ на підставі виданого в установленому порядку наказу (по особовому складу) керівника органу внутрішніх справ, який користується правом призначати громадян на посади і звільняти їх з посад.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ виплачувалась відповідно до Закону України «Про державну таємницю», постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 «Про розмір, види і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці».

Порядок і умови встановлення, виплати, зміни розміру, скасування надбавки за роботу в умовах режимних обмежень для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ встановлено п.2.9 розділу II Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 №499, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896 (далі - Інструкція 499).

Згідно з пунктом 2.9.4 Інструкції 499 надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється особам рядового і начальницького складу за займаною посадою наказом про особовий склад на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів, погоджених з режимно-секретним підрозділом. Відповідно до пункту 2.9.8 Інструкції 499 при призначенні на іншу штатну посаду або покладенні на особу рядового чи начальницького складу тимчасового виконання обов`язків надбавка за службу в умовах режимних обмежень переустановлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції.

У листі ГУ МВС у Дніпропетровській області від 31.08.2018 № 19/Т-30 зазначено, що надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період з 11.12.1998 по 31.12.1998 виплачено на підставі наказу № 632 від 11.12.1998 у розмірі 21,39 грн., в тому числі за грудень 1998 - 8,64 грн., за січень - 12,75 грн.

Водночас, з 09.12.2008 позивачу припинено виплату надбавки за службу в умовах режимних обмежень у зв`язку зі звільненням з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС та призначенням на посаду помічника начальника відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС, що підтверджую копіями довідок ліквідаційної комісії ГУ МВС від 26.12.2018 року №1728 та від 26.12.2018 року №19463/Лк.

Відповідно до копії наказу ГУ МВС від 12.12.2008 №1258 позивачу знижено раніше надану форму до державної таємниці з другої до третьої, у зв`язку з припиненням роботи з цілком таємною інформацією без призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Також, з 19.10.2009 позивачу надано допуск до державної таємниці за другою формою без призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень, що підтверджується копією наказу ГУ МВС від 19.10.2009 №1343.

Згідно з наказом ГУ МВС від 06.07.2010 №1089 з 16.03.2010 позивачу надано допуск до державної таємниці та встановлено надбавку за службу в умовах режимних обмежень з часу призначення на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах Нікопольського відділу по боротьбі з організованою злочинністю УБОЗ ГУМВС України в області.

Відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС від 26.12.2018 №1728 встановлено, що у жовтні 2010 року позивачу виплачено надбавку за службу в умовах режимних обмежень у сумі 901,45 грн за період з 16.03.2010 по 05.10.2010.

З урахуванням наведеного, за період з 04.08.1998 по 31.12.1998 та з 17.03.2010 по 30.09.2010 позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи позивача щодо неможливості виконувати обов`язки без наявності допуску, не є підставою для стягнення такої надбавки, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, для отримання надбавки передбачено видання відповідного наказу керівником, а такий прийнято 11.12.1998 за № 632.

Щодо позовної вимоги про стягнення надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, стягнення премії та її частини, частин надбавок за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби.

Відповідно до пп. «а» п. 3 Указу Президента України від 04.10.1996 №926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», надано право керівникам органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів установлювати надбавки особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ: за високі досягнення у службі та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків посадового окладу. У разі несвоєчасного, неякісного виконання завдань ці надбавки скасовуються або зменшуються.

Відповідно до пп. «б» п. 3 Указу Президента України від 04.10.1996 №926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», надано право керівникам органів внутрішніх справ у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів преміювати осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання, створеного у розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення, без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.1996 №750 преміювання здійснюється за окремим рішенням керівників тільки в межах фонду грошового утримання (заробітної плати) при наявності фінансових можливостей з урахуваннями особистого внеску працівників в загальні результати оперативно-службової діяльності підрозділу.

Відповідно до пункту 2.15.1 Наказу МВС 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення.

Пунктом 2.15.5 даного Наказу передбачено, що виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Як свідчать встановлені обставини справи, не підтверджено прийняття наказів про встановлення позивачеві надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань та преміювання за спірний період.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань та премій не підлягають задоволенню, оскільки встановлення таких надбавок та премій є правом, а не обов`язком керівника, а тому у зв`язку з відсутністю відповідних наказів, підстави для стягнення та виплати вказаних надбавок та премій відсутні.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань з 01.07.1999 по 31.07.2000 задоволенню не підлягають.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем норм Кодексу Законів про Працю України, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001, у зв`язку з чим Головне управління МВС України зобов`язано сплатити позивачу компенсацію втрат частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

У спірних правовідносинах нормативно-правовими актами на час виникнення правовідносин не було передбачено виплату грошової компенсації для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), порядок та умови проходжень служби в міліції регламентується Положенням Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114.

Отже, саме на підставі спеціальних нормативно-правових актів, а не на підставі норм Кодексу Законів про Працю України, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, відбувається регулювання правовідносин за участю осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ.

Тобто, під час вирішення спорів, пов`язаних з проходженням публічної служби, пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин або коли про це йдеться у спеціальному законі. Законодавство про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ не передбачає виплати грошової компенсації за час затримки виплати належних цим особам сум грошової допомоги при звільненні зі служби.

Враховуючи викладене, позивач помилково посилається на норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, які регулюють порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також враховано, що відповідно до ч. 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в адміністративній справі №160/18790/23 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в адміністративній справі №160/18790/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко