Справа № 360/1674/22
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1674/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення капіталізованих платежів,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1 , в якому представник позивача просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 капіталізовані платежі у сумі 2340883,77 грн (два мільйони триста сорок тисяч вісімдесят вісім три гривні 77 копійок) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Рубіжанському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області як страхувальник - фізична особа - підприємець, що використовує працю інших осіб. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ФОП ОСОБА_1 з 25.05.2022 припинила підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця за її рішенням. У Рубіжанському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області з 16.03.2015 перебуває на обліку потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким стався нещасний випадок під час роботи у ФОП ОСОБА_1 . Факт нещасного випадку зафіксовано та підтверджується актом № l про нещасний випадок на виробництві від 27.10.2015. Відповідно до довідки MCEK серія 12ААА № 00835 від 13.07.2016 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності - 50% безстроково. Згідно постанови управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області № 44023/655247/618/20 потерпілому ОСОБА_2 призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 2359,72 грн. Окрім того, потерпілому ОСОБА_2 призначено стаціонарне лікування у лікарсько-профілактичних закладах (ЛПЗ), лікарські засоби та вироби медичного призначення, санаторно-курортне лікування, технічні засоби реабілітації. По потерпілому зроблений розрахунок платежів, що підлягають капіталізації для забезпечення здійснення страхових виплат протягом його життя. Загальна сума платежу, що підлягає капіталізації, складає 2340883,77 грн. Вказана сума складається з: страхові виплати - сума щомісячної страхової виплати 2359,72 х середню очікувану тривалість життя 37,87 х 12 місяців = 1072351,16 грн; стаціонарне лікування у ЛПЗ - вартість витрат на одну особу на 2022 рік, яка складає 6127,00 х середню очікувану тривалість життя - 37,87 = 232029,49 грн; лікарські засоби та вироби медичного призначення - вартість витрат на одну особу на 2022 рік, яка складає - 5376,00 х середню очікувану тривалість життя - 37,87 = 203589,12 грн; санаторно-курортне лікування з розрахунку 1 раз у три роки - вартість витрат на одну особу на 2022 рік, яка складає - 16126,00 х на 13 (середня очікувана тривалість життя 37,87 : 3 роки) = 209638,00 грн; технічні засоби реабілітації з розрахунку 1 раз на рік: вартість технічних засобів реабілітації на одну особу на 2022 рік, яка складає 16402,00 х середню очікувану тривалість життя - 37,87 = 623276,00 грн.

Загальна сума платежів, яка підлягає капіталізації становить 2340883,77 грн (два мільйони триста сорок тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 77 копійок), що підтверджується розрахунком капіталізованих платежів станом на 25.05.2022, зробленим на підставі даних Державної служби статистики України.

ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність через державну реєстрацію її припинення. До цієї реєстрації в управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області не було підстав проводити капіталізацію страхових платежів, оскільки ФОП ОСОБА_1 до дати реєстрації припинення підприємницької діяльності здійснювала таку і зобов`язана була сплачувати страхові внески до Фонду в порядку, встановленому законом. Підстава провести капіталізацію платежів і вимагати їх сплати виникла тоді, коли відповідач позбувся статусу суб`єкта підприємницької діяльності поза процедурою банкрутства. При цьому, звернення із позовом до суду обумовлене тим, що ФОП ОСОБА_1 не виплачено суму капіталізованих страхових платежів в добровільному порядку. При ліквідації фізичної особи-підприємця в процесі проведення спрощеної процедури припинення фізичної особи-підприємця, у першу чергу повинні виконуватися зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я aбo смерті потерпілого, тобто капіталізація.

Ненадходження до Фонду соціального страхування України капіталізованих платежів перешкоджає фінансуванню у повному обсязі витрат по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди потерпілим та членам їх родин, проведенню профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих i небезпечних факторів, запобіганню нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров`ю застрахованих, викликаних умовами праці, а також реалізації державної політики у сфері страхування від нещасних випадків на виробництві, чим прямо порушуються інтереси держави.

На підставі викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 зобов`язано Державну міграційну службу України протягом 3-х днів з дня отримання ухвали надати з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 повторно зобов`язано Державну міграційну службу України протягом 3-х днів з дня отримання ухвали надати з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження замінивши відповідача з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.07.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024, позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області капіталізовані платежі у сумі 2340883,77 грн.

Постановою Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 360/1674/22 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

31.07.2024 адміністративна справа № 360/1674/22 надійшла до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 прийнято адміністративну справу до провадження, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

20.08.2024 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позов в якому відповідачка заперечує проти позовних вимог та зазначає, що відповідач реєструвала та припиняла підприємницьку діяльність як фізичної особи-підприємця двічі:

перший раз реєстрація фізичної особи-підприємця здійснена 10.04.2001, а припинення підприємницької діяльності за власним рішенням - 22.11.2016. Саме під час існування реєстрації цього ФОП і відбувся нещасний випадок з застрахованою особою (16.03.2015);

другий раз реєстрація фізичної особи-підприємця здійснена 13.09.2017, а припинення підприємницької діяльності за власним рішенням 25.05.2022.

Під час існування цієї реєстрації жодних страхових випадків не відбувалось, постраждалий не працював у відповідача та не був застрахованою особою у відповідача як страхувальника.

Позивач помилився, пропустивши в 2016 році факт припинення відповідачкою першого періоду реєстрації ФОП, і «відреагувавши» лише на припинення другого періоду реєстрації ФОП тільки в 2022 році.

Позивач мав звертатись з досудовою вимогою та/або з позовом про стягнення капіталізованих платежів ще в 2016 році, коли після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 у позивача в силу норм законодавства виникло таке право, внаслідок припинення підприємницької діяльності страхувальника за його рішенням.

16.03.2015 в цеху відповідачки з виробництва макаронних виробів стався нещасний випадок з працівником ОСОБА_2 .

За результатами розслідування нещасного випадку, поруч з основною виною потерпілого в порушенні правил техніки безпеки та регламенту роботи з установкою, також звинуватили в «не забезпеченні достатнього контролю за дотриманням потерпілим під час виконання робіт на установці з виготовлення макаронних виробів МК-105-2В вимог технологічного процесу».

Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.07.2016 у справі № 425/1374/16-к ОСОБА_1 була засуджена за ч. 1 ст. 272 КК України (Порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою) з додатковим видом покарання - позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на один рік.

Оскільки відповідачка не оскаржувала вирок і він набрав законної сили, і крім того вона важко переживала ті події та свою участь в них, повністю припинила будь-яку виробничу діяльність, та 22.11.2016 зареєструвала припинення підприємницької діяльності за власним рішенням.

Після відбуття строку кримінального покарання (сплив один рік з дати набрання законної сили вироком про позбавлення права зайняття підприємницькою діяльністю), будучи все своє життя підприємцем та маючи необхідність заробляти кошти на життя, вона знов зареєструвалась як фізична особи-підприємець 13.09.2017.

З тих пір відповідачка вже ніколи не займалась виробництвом, позбувшись цеху та обладнання, а здійснювала лише роздрібну торгівлю продуктами харчування у своєму магазині в м. Рубіжне.

Саме цю реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця припинила за власним рішенням 25.05.2022, евакуювавшись з м. Рубіжне на початку повномасштабного вторгнення.

Позовні вимоги у цій справі, заявлені в 2022 році та мотивовані посиланням на факт нещасного випадку з застрахованою особою що відбувся 16.03.2015, припиненням підприємницької діяльності за власним рішенням 25.05.2022 та посиланням на приписи ст.ст. 51, 52, 1205 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 11, 18, 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. 3 Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 04.12.2019 № 986.

Обов`язок сплати капіталізованих платежів за вимогою (Фонду) виникає тоді, коли суб`єкт підприємницької діяльності страхувальник припиняє підприємницьку діяльність, в ході якої відбувся страховий випадок з застрахованою особою, щодо якої страхувальник зобов`язаний був сплачувати страхові внески до Фонду та відповідно виникла необхідність капіталізації страхових платежів.

Відповідно, позивач у справі (первісно - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області) мав звернутися з вимогою (та/ або позовом) про стягнення з мене капіталізованих платежів ще в 2016 році, в зв`язку з припиненням 22.11.2016 підприємницької діяльності, під час якої відбувся страховий випадок, постраждалий від якого був застрахованою особою у відповідачки як страхувальника, та відповідно виникла необхідність капіталізації страхових платежів.

Помилка, допущена позивачем в зв`язку з проведенням капіталізації лише в 2022 році, а не в 2016 році, вилилась в наступні порушення.

Як слідує з цього Розрахунку № 4, він виконаний станом на дату 25.05.2022. Сума Розрахунку № 4 (і одночасно сума позову) складається з таких сум:

сума капіталізованих платежів по страховим виплатам - 1072351,16 грн та сума капіталізованих платежів на медичну та соціальну допомогу - 1268532,61 грн у складі: суми капіталізованих платежів на стаціонарне лікування в ЛПЗ - 232029,49 грн, суми капіталізованих платежів на лікарські засоби та вироби медичного призначення - 203589,12 грн, суми капіталізованих платежів на санаторно-курортне лікування - 209638,00 грн, суми капіталізованих платежів на технічні засоби реабілітації - 623276,00 грн. Загалом сума капіталізованих платежів становить 2340883,77 грн.

Як випливає з Розрахунку № 4 та інших додатків до позову, щомісячна страхова виплата 2359,72 грн визначена на дату 31.03.2022.

Суми витрат на медичну і соціальну допомогу визначені з урахуванням їх розмірів встановлених наказом по Управлінню на 2022 рік.

Відповідач має обґрунтувати, чому розмір щомісячної страхової виплати та суми витрат на медичну та соціальну допомогу для Розрахунку № 4 беруться саме станом на 2022 рік, адже підстава для проведення капіталізації платежів виникла в 2016 році.

29.10.2024 від відповідачки надійшли додаткові пояснення до відзиву, у яких висловила незгоду щодо наведених позивачем розрахунків капіталізованих платежів.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 зобов`язано позивача надати суду розрахунок капіталізованих платежів по страхувальнику станом на 22.11.2016, відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 виправлено описку в ухвалі суду від 27.08.2024.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 зобов`язано Пенсійний фонд України здійснити перевірку наданого позивачем розрахунку витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання щодо страхувальника станом на 22.11.2016, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача та відповідачка у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) з 10.04.2001 зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_2 , КВЕД виробництво продуктів борошномельно круп`яної промисловості (основний), що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_2 .

Згідно з актом № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 18.05.2015 та актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , 16.03.2015 в цеху з виробництва макаронів розташований на території ФОП ОСОБА_1 , в м. Рубіжному отримав травми з різним ступенем тяжкості.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.11.2016 ОСОБА_1 (далі відповідачка) припинила підприємницьку діяльність, номер запису 7001609.

13.09.2017 відповідачка зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 , КВЕД: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний).

Згідно з постановою управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 31.03.2022 № 44023/655247/618/20 призначено потерпілому ОСОБА_2 , якому за висновком МСЕК від 13.07.2016, серія 12 ААА № 00835 встановлено стійку втрату професійної працездатності 50% та ІІІ групу інвалідності, щомісячну страхову виплату в розмірі 2359,72 грн, з 01.03.2022 безстроково.

Відповідно до розрахунку перерахованої щомісячної страхової виплати ОСОБА_2 встановлено: розмір щомісячної страхової виплати 2069,93 грн, коефіцієнт, на який перераховується щомісячна страхова виплата 1,1400, максимальний розмір щомісячної страхової виплати, що перевищує 10 розмірів ПМ, встановленого для працездатних осіб на момент проведення перерахунку 24810,00 грн, розрахунок щомісячної страхової виплати після перерахунку 2069,93х1,14 = 2359,72.

25.05.2022 до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис, що відповідач припинила свою підприємницьку діяльність за власним рішенням.

Згідно з розрахунком капіталізованих платежів страхувальнику ОСОБА_1 станом на станом на 25.05.2022 загальна сума капіталізованих платежів складає 2340883,77 грн.

Наказом від 13.06.2022 № 118-ОД «Про затвердження сум на медичну та соціальну допомогу при розрахунку капіталізованих платежів» управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області затвердило суми витрат відповідно до додатку № 1.

Відповідно до розрахунку витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (особи, яка має право на страхові виплати в разі втрати годувальника) в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, місті щодо страхувальника ОСОБА_1 станом на 22.11.2016 загальна сума капіталізованих платежів складає 325202,65 грн.

Згідно з новим розрахунком витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (особи, яка має право на страхові виплати в разі втрати годувальника) в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, місті щодо страхувальника ОСОБА_1 станом на 22.11.2016 загальна сума капіталізованих платежів складає 1037839,35 грн (гр. 15+гр.18+ гр.21+ гр.24+ гр.27+ гр.30), а саме:

сума заборгованості за страховими виплатами 0,00 грн (гр. 15);

сума страхової виплати на місяць 634,22 грн (гр. 16), середня очікувана тривалість життя 42,73 (гр. 17), капіталізація платежів для забезпечення щомісячних страхових виплат потерпілому (гр. 16 х гр.17 х 12 міс) 325202,65 грн (гр. 18);

стаціонарне лікування у ЛПЗ 3071,00 грн (гр. 19), середня очікувана тривалість життя при досягненні граничного віку 42,73 (гр. 20), капіталізація платежів для забезпечення потерпілому стаціонарного лікування в ЛПЗ (гр. 19 х гр.20) 131223,83 грн (гр. 21);

лікарські засоби та вироби медичного призначення 2693,00 грн (гр. 22), середня очікувана тривалість життя при досягненні віку 42,73 (гр. 23), капіталізація платежів для забезпечення потерпілому лікарських засобів та виробів медичного призначення (гр. 22 х гр. 23) 115071,89 грн (гр. 24);

санаторно - курортне лікування з розрахунку 1 раз у три роки 8081,00 грн (гр. 25), середня очікувана тривалість життя при досягненні віку 42,73 (гр. 26), Капіталізація платежів для забезпечення потерпілому санаторно- курортного лікування 1 раз у три роки (гр. 25 х гр. 26/3) 115100,38 грн (гр. 27);

технічні засоби реабілітації з розрахунку 1 раз на рік 8220,00 грн (гр. 28), середня очікувана тривалість життя при досягненні віку 42,73 (гр. 29), капіталізація платежів для забезпечення потерпілому технічними засобами реабілітації (гр. 28 х гр.29) 351240,60 грн (гр. 30).

Листом від 14.10.2024 № 2800-030402-7/62306 Пенсійний фонд України повідомив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (далі Головне управління) в зв`язку з ліквідацією страхувальника ОСОБА_1 проведено розрахунок витрат на відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_2 на підставі наявних даних, переданих управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області станом на 01.01.2023. Проведений розрахунок платежів для здійснення щомісячної страхової виплати потерпілому втраченої заробітної плати відповідає вимогам Порядку № 765: 634,22 х 42,73 х 12 міс = 325202,65 грн, де: 634,22 грн розмір щомісячної виплати потерпілому станом на 22.11.2016; 42,73 років середня очікувана тривалість життя потерпілого (з урахуванням його віку на день проведення капіталізації) за даними Державної служби статистики України (далі Держстат). Щодо врахування під час здійснення розрахунку поетапного підвищення суми страхової виплати на місяць, зазначаємо, що згідно з положеннями Порядку № 765 капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації, незалежно від подальшого підвищення розміру щомісячної страхової виплати або зростання індексів споживчих цін на товари та послуги. Стосовно розрахунку витрат на медико-соціальні послуги повідомляємо наступне. Для розрахунку капіталізованих платежів на медико-соціальні послуги станом на 22.11.2016 застосовуються відповідні середні дані витрат за попередній календарний рік. Внаслідок подій, що відбувались на території Луганської області внаслідок військової агресії російської федерації проти України значна частина справ про страхові виплати на паперових носіях, та інші документи, які містили всю необхідну інформацію щодо сум витрат на медичну та соціальну допомогу, залишилась на тимчасово окупованій території України. Тому суми витрат на медичну та соціальну допомогу ОСОБА_2 станом на 22.11.2016 розрахунково визначені Головним управлінням виходячи з середніх цін на 2022 рік на 1 особу по управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, затверджених наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 13.06.2022 №118-ОД, з урахуванням індексів споживчих цін на товари та послуги за 2016-2022 роки, розміщених на офіційному сайті Держстату ukrstat.gov.ua. Враховуючи викладене, розрахунок капіталізованих платежів, проведених Головним управлінням, не суперечить вимогам Порядку № 765.

Відповідно до знімку екрану ІКІС ПФУ: ППВ ДСВ розмір страхової виплати ОСОБА_2 за період з 01.07.2016 до 31.12.2016 становить 643,22 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1105-XIV на момент виникнення спірних правовідносин Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

01.01.2023 набрали чинності зміни до Закону № 1105-XIV.

Відповідно до статті 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

В свою чергу Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 11 Закону № 1105-XIV джерелами формування коштів Фонду, серед іншого, є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 1105-XIV роботодавець зобов`язаний, зокрема: надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом; повернути Фонду суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Статтею 18 Закону № 1105-XIV передбачено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Частиною першою статті 35 Закону № 1105-XIV визначено коло осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку, з-поміж яких, зокрема: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 35 Закону № 1105-XIV усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Відповідно до частини третьої статті 110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Згідно зі статтею 1205 ЦК України у разі припинення юридичної особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, і встановлення її правонаступників виплата щомісячних платежів покладається на її правонаступників. У разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно зі статтею 53 ЦК України фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов`язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Враховуючи момент виникнення спірних правовідносин з капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, проводиться відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 06.05.2000, який втратив чинність (далі Порядок № 765).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку № 765 капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв`язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 765 розрахунок щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації, для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю або перед членами їх сімей, здійснюється таким чином:

1) щомісячні виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності;

2) витрати по догляду за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами;

3) витрати на придбання інвалідами або Фондом спеціальних засобів пересування, запасних частин до них, а також витрати на придбання палива, ремонт і технічне обслуговування транспортних засобів - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами;

4) витрати на оздоровлення - з розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки - для інвалідів I групи щороку, іншим інвалідам - один раз на три роки;

5) витрати на пенсійне забезпечення - виходячи з основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на підставі даних Фонду;

6) витрати на професійну переорієнтацію, професійне навчання або перекваліфікацію потерпілого за індивідуальною програмою реабілітації інваліда (якщо з часу встановлення інвалідності минуло не більше одного року) - з розрахунку середньомісячного заробітку протягом терміну, визначеного програмою реабілітації;

7) одноразова допомога у разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого - у розмірах, що встановлюються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (1105-14). Нарахування такої виплати здійснюється на підставі висновку лікувального закладу щодо можливості настання стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Згідно із пунктом 3 цього Порядку капіталізація платежів нараховується за період, що визначається, з різниці між середньої тривалості життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Отже, встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Фонду капіталізованих платежів у випадку ліквідації страхувальника (суб`єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення, страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю та здоров`ю працівників, зобов`язаний внести до Фонду належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Фонду забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Згідно зі статтею 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до частини першої статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що підприємці у разі їх припинення, незалежно від підстав, не звільняються від фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків шляхом внесення капіталізованих платежів.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що для державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця подається один з таких документів: 1) заява про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням; 2) ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця у зв`язку з її смертю, визнанням її безвісно відсутньою або оголошенням померлою.

Тобто, фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, і саме із внесенням до Єдиного державного реєстру відповідного запису у відповідача виникли зобов`язання перед Фондом щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи відповідачкою добровільно не здійснювалось внесення капіталізованих платежів визначених розрахунку, доказів їх внесення останньою не надано.

Норми законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, не містять підстав звільнення відповідачки від обов`язку сплати капіталізованих платежів у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності.

Отже, припинення підприємницької діяльності 22.11.2016 та реєстрація нової підприємницької діяльності 13.09.2017 не може бути підставою для звільнення відповідачки від виконання обов`язку сплати платежів для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Тому, посилання відповідачки про реєстрацію підприємницької діяльності вдруге та не працевлаштування ОСОБА_2 суд вважає безпідставним та не може бути підставою для її звільнення від виконання зазначеного обов`язку

Також суд зазначає, що до цієї реєстрації у позивача не було підстав провадити капіталізацію страхових платежів, оскільки позивач до дати реєстрації припинення підприємницької діяльності здійснював таку і зобов`язаний був сплачувати страхові внески в порядку, встановленому законом. Підстава провести капіталізацію платежів і вимагати їх сплати виникла тоді, коли відповідач позбувся статусу суб`єкта підприємницької діяльності поза процедурою банкрутства. При цьому, звернення із позовом до суду обумовлене тим, що відповідачкою не виплачено суму капіталізованих страхових платежів у добровільному порядку.

Подібна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 809/1738/17.

Щодо наведеного розрахунку капіталізованих платежів станом на 22.11.2016, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Станом на 22.11.2016 уповноваженим органом здійснення страхових виплат було управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, яке в результаті реорганізовано шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023, тобто вказані обов`язки покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Представником позивача вказано, що на підставі Акту приймання-передачі справ про страхові виплати потерпілих від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та осіб, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого, по яких здійснено нарахування виплати у січні 2023 року, від 16.01.2023 № 1, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до Головного управління щодо потерпілого ОСОБА_2 передана лише Постанова про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37 Закону з 01.03.2022.

Позивачем до розрахунку витрат додано розрахунок середніх цін на медичні та соціальні послуги на 2016 рік з урахуванням індексів споживчих цін на товари та послуги.

Вказані відомості застосовані при визначені суми капіталізованих платежів.

Розрахунок капіталізованих внесків станом на 22.11.2016 на загальну суму 1037839,35 грн направлявся судом для перевірки Пенсійного фонду України, який листом від 14.10.2024 за № 2800-030402-7/62306 повідомив суд, що внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України значна частина справ про страхові виплати на паперових носіях, та інші документи, які містили всю необхідну інформацію щодо сум витрат на медичну та соціальну допомогу, залишилась на тимчасово окупованій території України.

Тому суми витрат на медичну та соціальну допомогу ОСОБА_2 станом на 22.11.2016 розрахунково визначені Головним управлінням виходячи з середніх цін на 2022 рік на 1 особу по управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, затверджених наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 13.06.2022 № 118-ОД, з урахуванням індексів споживчих цін на товари та послуги за 2016-2022 роки, розміщених на офіційному сайті Держстату ukrstat.gov.ua. Враховуючи викладене, розрахунок капіталізованих платежів, проведених Головним управлінням, не суперечить вимогам Порядку № 765.

Суд враховує зазначену позицію, однак, вважає за необхідне вказати, що Порядок № 765 взагалі не передбачав таких складових для включення у розрахунок капіталізованих платежів, як:

- капіталізація платежів для забезпечення потерпілому стаціонарного лікування в ЛПЗ;

- капіталізація платежів для забезпечення потерпілому лікарськіх засобів та виробів медичного призначення.

Отже, з наданого позивачем розрахунку від 16.09.2024 необхідно виключити капіталізацію платежів для забезпечення потерпілому стаціонарного лікування в ЛПЗ - 131223,83 грн з розрахунку 3071,00 грн на рік (вартість станом на 2015 рік); та капіталізацію платежів для забезпечення потерпілому лікарськіх засобів та виробів медичного призначення - 115071,89 грн з розрахунку 2693,00 грн на рік (вартість станом на 2015 рік), як такі, що не були передбачені станом на час виникнення спірних правовідносин та права на звернення з цим позовом до суду.

Заперечення відповідачки щодо застосування середньостатистичних цін суд вважає необґрунтованим, оскільки Порядок № 765 передбачав в обов`язковому порядку врахування під час визначення суми капіталізації щомісячні виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності, що у розрахунку позивача становить платежі для забезпечення щомісячних страхових виплат потерпілому - 325202,65 грн (страхова виплата на місяць у розмірі 634,22 грн з урахуванням середньої очікуваної тривалості життя потерпілого 42,73); витрати на оздоровлення - з розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки - для інвалідів I групи щороку, іншим інвалідам - один раз на три роки, що у розрахунку позивача відповідає платежам для забезпечення потерпілому санаторнокурортного лікування 1 раз у три роки - 115100,38 грн з розрахунку 8081,00 грн (вартість станом на 2015 рік), а також витрати на придбання інвалідами або Фондом спеціальних засобів пересування, запасних частин до них, а також витрати на придбання палива, ремонт і технічне обслуговування транспортних засобів - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами, згідно розрахунку становить - 351240,60 грн з розрахунку 8220,00 грн на рік (вартість станом на 2015 рік).

Отже, з аналізу викладеного, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, оскільки припинення підприємницької діяльності позбавляє права відповідача на заняття господарською діяльністю та статусу підприємця, однак не звільняє таку фізичну особу виконувати обов`язки та нести відповідальність за своїми зобов`язаннями, що виникли під час здійснення нею підприємницької діяльності, тому капіталізовані кошти у сумі 791543,63 грн підлягають стягненню з відповідачки.

Суд звертає увагу, що Порядок № 986 не підлягає застосуванню, оскільки спірні правовідносини виникли до внесення таких змін у законодавстві, на що акцентував увагу Верховний Суд у постанові від 17.07.2024 у справі № 360/1674/22.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.

Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на вищенаведене, дослідивши і оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сіверськодонецьк, Сіверськодонецький район, Луганська область) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення капіталізованих платежів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області капіталізовані платежі у сумі 791543,63 грн (сімсот дев`яносто одну тисячу п`ятсот сорок три гривні 63 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.В. Смішлива