Справа № 520/19826/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

29 жовтня 2024 р. справа № 520/19826/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, буд. 106, м. Дніпро, 49008, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.05.2024 №79, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992 до наявного страхового стажу та призначити пенсію за віком починаючи з 14.05.2024 - дня звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.05.2024 №79 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає вказане рішення протиправним з огляду на те, що згідно трудова книжка позивача містить всі необхідні записи, які підтверджують його страховий стаж, достатній для призначення пенсії за віком. Посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки є безпідставними та неаргументованими. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що за результатом розгляду заяви від 14.05.2024, наданих документами, за індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 складає 11 років 01 місяць 05 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 20.07.1979 серії НОМЕР_2 з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992 (відсутні підстави прийняття та звільнення з роботи), оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про виправлення прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не відповідає вимогам п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, а саме Виробничо-комерційним підприємством "Поршень" не виконано виправлення прізвища, не вказана посада та ПІБ особи, яка вносила запис про виправлення. Головне управління не вбачає порушення чинного Пенсійного законодавства України і вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та безпідставні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 14.05.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Вказана заява про призначення пенсії за віком та додані до неї документи за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 21.05.2024 №79, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Пенсійним органом встановлено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача складає 11 років 01 місяців 05 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (з 01.01.2024 не менше 15 років).

У рішення зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки від 20.07.1979 серії НОМЕР_2 з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992 (відсутні підстави прийняття та звільнення з роботи), оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про виправлення прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » не відповідає вимогам п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 (не виконано виправлення прізвища, не вказана посада та ПІБ особи, яка вносила запис про виправлення). Крім того, у трудовій книжці відсутній запис про роботу у виробничо-комерційному підприємстві "ПОРШЕНЬ", на якому було здійснено запис про зміну прізвища.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.05.2024 №79 протиправним та таким, що порушує чинне законодавство України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України та відповідній практиці Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території.

Правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні і права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Щодо неврахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.07.1979 з підстави того, що на титульній сторінці трудової книжки запис про виправлення прізвища з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " не відповідає вимогам п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 (не виконано виправлення прізвища, не вказана посада та ПІБ особи, яка вносила запис про виправлення), суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Суд звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому їх не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Судом встановлено, що вказані вище записи не зарахованих періодів роботи позивача засвідчені печатками підприємств та підписами уповноважених осіб, а сам запис про виправлення прізвища позивача виконаний за останнім місцем роботи у Виробничо-комерційному підприємстві "ПОРШЕНЬ" на підставі паспорта із посиланням на номер і дату, засвідчений печаткою підприємства.

До того ж, позивачем з метою підтвердження страхового стажу було подано архівні довідки.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише через формальні неточності є протиправними.

На думку суду, у спірному випадку відповідач не перевірив записи у трудовій книжці позивача, натомість не зарахував спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записі на титульній сторінці.

Щодо посилання відповідача на відсутність у трудовій книжці запису про роботу у виробничо-комерційному підприємстві "ПОРШЕНЬ", на якому було здійснено запис про зміну прізвища, суд зазначає, що вказане не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи з огляду на наступне.

Згідно запису №53 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.07.1979, позивач 01.12.2023 прийнятий на посаду сторожа на виробничо-комерційному підприємстві "ПОРШЕНЬ", згідно наказу №10к від 28.11.2023.

Відповідно до запису №54 позивач звільнений з посади сторожа у виробничо-комерційному підприємстві "ПОРШЕНЬ" за власним бажанням, згідно наказу №1к від 29.03.2024.

Таким чином, трудова книжка серії НОМЕР_2 від 20.07.1979 містить записи про роботу ОСОБА_1 на виробничо-комерційному підприємстві "ПОРШЕНЬ".

Отже, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.05.2024 №79 діяло не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява позивача про призначення пенсії від 14.05.2024 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецкій області та саме зазначеним органом не зараховано стаж позивача, а також прийнято оскаржуване рішення, суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.05.2024 №79 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.07.1979.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком з дня звернення позивача із заявою від 14.05.2024, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на передчасність таких вимог, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування позивачу до страхового стажу всіх періодів його роботи.

Після виконання цього рішення суду щодо зарахування стажу позивачу на пільгових умовах, у органу Пенсійного фонду України в силу вимог закону виникають підстави для прийняття рішення про призначення пенсії.

Крім того, суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, буд. 106, м. Дніпро, 49008, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.05.2024 №79 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 24.07.1978 по 18.05.1979, з 23.07.1981 по 24.08.1982, з 27.12.1982 по 19.05.1983, з 28.12.1983 по 10.04.1984, з 07.01.1985 по 28.05.1985, з 05.06.1985 по 28.04.1986, з 12.06.1986 по 28.10.1986, з 13.01.1987 по 02.01.1990, з 12.03.1992 по 30.04.1992, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.07.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, буд. 106, м. Дніпро, 49008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.