Справа № 200/1472/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року справа №200/1472/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2024 року у справі № 200/1472/24 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність яка полягає у непризначені пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки в розмірі 12236,71 грн, починаючи з 10.05.2023 року;

- зобов`язати здійснити призначення та виплату пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки в розмірі 12236,71 грн., починаючи з 10.05.2023 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2024 року позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у відмові у здійсненні розрахунку пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки, починаючи з 10.05.2023 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. В цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним.

До 10.05.2023 року ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058. Оскільки заява позивача від 10.05.2023 року фактично стосувалась переведення на пенсію, призначену за одним і тим же законом, вона не може бути призначена повторно та обчислена на підставі положень статті 40 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2020-2022 роки.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

На звернення позивача від 05.02.2024 року відповідач листом від 27.02.2024 року повідомив таке.

Позивач з 17.12.2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Страховий стаж позивача був врахований по 30.06.2014 року та складав 33 роки 8 місяців 15 днів. Коефіцієнт стажу 0,38750. Заробітна плата врахована з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року та з 01.07.2000 року по 30.06.2014 року.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком складала 3764,40 грн.

10 травня 2023 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась до органів Фонду з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058 (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону № 1058).

За результатом розгляду вказаної заяви позивача переведено на пенсію за віком з дати подання заяви. До страхового стажу ОСОБА_1 враховано періоди роботи після призначення пенсії за вислугу років по 30.04.2023. Страховий стаж склав 41 рік 4 місяці 15 днів. Заробітна плата врахована з 01.07.2000 по 30.04.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, з урахуванням індексації, а саме 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197).

Для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком чинним законодавством не передбачено.

За ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058 (далі - Закон № 1058) за рахунок коштів ПФУ в солідарній систем призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За ч. 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп=Зс х(Ск:К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За п.п. 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Згідно ч. 3 статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV передбачено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

За матеріалами справи, у цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд враховує, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, Верховним Судом в постанові від 29.03.2023 року у справі № 240/4170/19.

Згідно матеріалів справи первинно позивачу пенсію було призначено за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивач звернулась вперше після досягнення 60 років.

У зв`язку з чим суд не бере до уваги доводи відповідача, оскільки мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058.

Крім того, статтею 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Також, частина 3 статті 45 цього Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, відповідач протиправно застосував при розрахунку пенсії позивачки за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у відмові у здійсненні розрахунку пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки, починаючи з 10.05.2023 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2024 року у справі № 200/1472/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 28 жовтня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць