Справа № 420/13741/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/13741/20

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шляхтицького О.І.

суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю: ОСОБА_1 ,

представника ГУ НП в Одеській області Дмитрієнко К.В.,

представника Національної поліції України Лисого С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року по справі № 420/13741/20 про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними рішень та дій, скасування наказів, поновлення на службі в поліції та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 07.08.2020 № 639ДСК Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції в частині скорочення у штатному розписі управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області посади заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію заступника начальника організаційно-методичного - відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області.

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів з 08.11.2020 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України із розрахунку середнього заробітку на підставі довідки про доходи від 11.01.2021 № 3, виданої ГУНП в Одеській області.

- допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 16 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції , ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 27.01.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року залишив без змін.

Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2022 року 16 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Верховний Суд постановою від 14.12.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 на вказані судові рішення залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2022 - без змін.

04.06.2024 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача, ОСОБА_1 - адвоката Вичікова В.В., про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року в адміністративній справі № 420/13741/20 на підставі п. 1 ч.2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалити у справі нове рішення, а саме:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 07.08.2020 № 639ДСК «Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції» в частині скорочення у штатному розписі управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області посади заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів ідо проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» заступника начальника організаційно-методичного - відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді заступника-начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області.

- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів з 08.11.2020 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України із розрахунку середнього заробітку на підставі довідки про доходи від 11.01.2021 № 3, виданої ГУ НП в Одеській області.

- допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 28 червня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 420/13741/20 за нововиявленими обставинами - відмовив.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, увалити нове рішення, яким рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року в адміністративній справі № 420/13741/20 скасувати, ухвалити в адміністративній справі № 420/13741/20 нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що начебто заявниця та її представник стверджують, що Наказ № 344 скасував Наказ № 639ДСК ;

- суд першої інстанції зробив висновки, викладені у рішенні суду, які не відповідають обставинам справи;

- суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що полягало у неналежній оцінці, ігноруванні доказів, які є у справі, відмові у витребуванні доказів, які мають значення для справи тощо, що призвело до неправильного вирішення справи;

- в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, зважаючи на наявність обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості та об`єктивності, що є підставою для скасування такого судового рішення та ухвалення нового.

Також 16.07.2024 до суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Вичікова В.В., 15.07.2024 № 31100/24 апелянтом зазначена також ОСОБА_1 , як і у апеляційній скарзі від 15.07.2024 (номер провадження 854/30901/24), проте підписав її представник апелянтки адвокат Вичіков В.В.

Надалі до суду надійшло ще два документа під назвою апеляційна скарга, які зареєстровані як картка вхідного документа по справі № 420/13741/20 , за № 32375/24 та № 32481/24 , а саме:

- 23.07.2024 (вх. № 32375/24) паперова копія апеляційної скарги ( яка 16.07.2024 № 31100/24 надійшла через систему електронний суд від ОСОБА_1 та підписана її адвокатом) (а.с.94-100,т.5);

- 24.07.2024 (№ 32481/24) через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 додаткові пояснення (апеляційна скарга) (а.с.105-114,т.5).

Під час розгляду по суті справи, апелянт - ОСОБА_1 заявила клопотання про відкриття апеляційного провадження на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №420/13741/20 за апеляційною скаргою представника позивача адвоката Вичікова Віктора Васильовича, від 15.07.2024, яка надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду 23.07.204, оскільки підстави у зазначених апеляційних скаргах не є тотожними, апеляційну скаргу представника позивача адвоката Вичікова Віктора Васильовича, від 15.07.2024 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі № 420/13741/20 розглядати в одному провадженні з її апеляційною скаргою на вказане рішення Одеського окружного адміністративного суду.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.10.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вичікова Віктора Васильовича від 15.07.2024 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року по справі № 420/13741/20 - відмовив.

Водночас, колегія суддів, з урахуванням того, що апелянт зазначає про не тотожність цих апеляційних скарг, вважає за необхідне врахувати усі наведені в апеляційній скарзі представника позивача адвоката Вичікова Віктора Васильовича, від 15.07.2024, яка надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду 23.07.2024 підстави для скасування оспореної ухвали суду першої інстанції як доповнення до основної апеляційної скарги ОСОБА_1 за якою відкрито апеляційне провадження.

У додаткових поясненнях, які оформлені як апеляційна скарга адвоката заявниці акцентується увага на тому, що ОСОБА_1 та її адвокат не погоджуються із тлумаченням норм положень п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України які застосував суд першої інстанції, оскільки, на їх думку вказана норма не передбачає ніяких часових рамок щодо моменту виникнення нововиявлених обставин, вказуючи лише таку їх ознаку, як те, що істотні для справи обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як і у апеляційній скарзі ОСОБА_1 у своїх доповненнях (які оформлені як апеляційна скарга) адвокат вважає , що видання наказу від 02.04.2024 № 344, яке здійснено вже після розгляду позову ОСОБА_1 в адміністративній справі № 420/13741/20 в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАСУ.

Додатково адвокат наголосив, що посилання суду першої інстанції на те, що у справі наявне рішення суду, яке набрало законної сили, саме по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, адже законність цього рішення, що набрало законної сили, і є предметом судового розгляду, і суд наділений повноваженнями його скасувати навіть у тому випадку, коли воно набрало законної сили.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не наведено нововиявлених обставин в розумінні приписів статті 361 КАС України, а твердження заявниці що Наказ № 344 прийнятий 02.04.2024 фактично скасував Наказ № 639 ДСК, та відновив становище, яке існувало до моменту видання Наказу № 639 ДСК і є нововиявленою обставиною - помилкове.

Суд першої інстанції зауважив, що якщо у 2024 рік виникла службова необхідність у введенні такої посади як заступник начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, що і було зроблено Національною поліцією України, то відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, і суд не може погодитися з заявником, що це пов`язано із скасуванням Наказу № 639 ДСК.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, в обґрунтування підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами представник заявниці зазначав, що 06.08.2020 Головним управлінням Національної поліції в Одеській області до Національної поліції України листом за № 9/1/2дск направлено пропозиції щодо утворення у штаті Головним управлінням Національної поліції в Одеській області управління захисту інтересів суспільства та держави у кількості 10 посад. Крім того, тим же листом від 06.08.2020 за № 9/1/2дск при відсутності будь-яких доручень, вказівок, розпоряджень тощо Голови Національної поліції щодо проведення скорочення штатів територіальних органів поліції у зв`язку із виданням Наказу № 414, за власною ініціативою Головного управління Національної поліції в Одеській області були направлені пропозиції щодо скорочення у штаті цього управління 8 посад у тому числі посади заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку (ОМВ УКР).

При цьому скорочення посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП не мало будь-якої службової необхідності, а навпаки, відбулося всупереч інтересам служби, що підтверджуються таки обставини: зважаючи на великий обсяг роботи до ОМВ УКР ГУНП з вересня 2019 року було відряджено капітана поліції ОСОБА_2 , яка за штатом рахується на посаді старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності, боротьби з майновими злочинами в державному секторі та шахрайством УКР ГУНП. Незважаючи на те, що рівень злочинності у вказаній сфері є доволі, високим, капітан поліції ОСОБА_2 постійно розміщується в приміщенні ОМВ УКР ГУНП, де має своє робоче місто, і виконує виключно роботу, яка покладається на ОМВ УКР ГУНП, а не того відділу, в якому вона рахується за штатом;

Після звільнення позивачки з органів Національної поліції, вже після подачі позовної заяви, наказом НП України від 19.02.2021 № 136 на підставі пропозицій ГУНП до штату ОМВ УКР ГУНП введено посаду оперуповноваженого, що також свідчить про те, що після скорочення посади заступника начальника цього відділу навантаження на працівників цього відділу стало вкрай завеликим і потребувало введення додаткової посади.

Зазначені обставини позивачка пов`язувала із помстою їй за принципову позицію щодо відстоювання своїх прав та інтересів під час проходження служби, а також стало результатом умисних дій певних посадових осіб ГУ НП, які були зацікавлені в її звільненні, про що позивачка детально виклала у своїй позовній заяві, апеляційній та касаційній скаргах, а також інших процесуальних документах та під час надання пояснень.

14.05.2024 позивачка дізналася, що відповідно до наказу Голови Національної поліції України від 02.04.2024 № 344 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції», затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції, яким до штату ОМВ УКР ГУ НП в Одеській області введено посаду заступника начальника цього відділу, скорочену Наказом № 639 ДСК, та скорочено посаду оперуповноваженого цього відділу, введену Наказом № 136.

Представник вказує, що видання Наказу № 344 беззаперечно підтверджує доводи позивачки щодо безпідставності та необґрунтованості скорочення посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області Наказом № 639 ДСК, про що суду на момент розгляду справи не було і не могло бути відомо.

Таким чином, підстава звільнення позивачки зі служби в поліції - скорочення штатів перестала існувати, а посада з якої її скорочено, відновлена в структурі Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області. Також, представник вважає, що видання вказаного наказу, яке здійснено вже після розгляду справи в усіх інстанціях є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАСУ.

Про існування вказаних нововиявлених обставин позивачка дізналася 14.05.2024, коли отримала копію Наказу № 344.

Представники відповідачів проти задоволення заяви заперечували, надали до суду першої інстанції письмові пояснення (відзиви), у яких зазначили, що видання Наказу № 344, яким затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції, яким до штату ОМВ УКР ГУНП в Одеській області введено посаду заступника начальника цього відділу, що, на думку позивача, незважаючи на те, що Наказ № 344 прийнятий 02.04.2024, тобто його об`єктивно не існувало в натурі на момент виникнення, спірних правовідносин та під час всього часу судового розгляду справи, не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Одеській області, у письмових поясненнях зазначив таке.

Наказом Національної поліції України від 02.04.2024 № 344 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції», затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції, яким до штату ОМВ УКР ГУНП в Одеській області введено посаду заступника начальника цього відділу, скорочену Наказом Національної поліції України № 639 ДСК та скорочено посаду оперуповноваженого цього відділу, введену Наказом Національної поліції України № 136.

Рішення щодо внесення змін до структури територіальних підрозділів Національної поліції України були зумовлені службовою необхідністю, як і зміни, які вносилися Наказом Національної поліції України № 639 ДСК.

Тобто, на момент створення управління захисту інтересів суспільства і держави у 2020 році - в період виникнення спірних правовідносин, було вирішено скоротити 8 посад у організаційно - штатному розкладі кримінальної поліції, у т.ч. посаду заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, яку займала підполковник поліції ОСОБА_3 .

На 2024 рік виникла службова необхідність у введенні такої посади як заступник начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області, що і було зроблено Національною поліцією України в межах наданих повноважень.

Таким чином, представник відповідача вважає, що будь-якого взаємозв`язку між скороченням посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області у 2020 році та введенням у штатний розпис Національної поліції України посади заступника начальника ОМВ УКР ГУНП в Одеській області у 2024 році та проходження служби ОСОБА_1 не пов`язано.

На письмові пояснення представників відповідачів, позивач надала письмову відповідь, з огляду на яку, заявниця не погоджується з запереченнями відповідачів та вважає, що Наказ № 344 фактично скасував Наказ № 639 ДСК, та відновив становище, яке існувало до моменту видання Наказу № 639 ДСК.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, вирішуючи питання щодо правильності застосування судом норм чинного законодавства, а також щодо обґрунтованості поданої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.

Так, за приписами частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Указана правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28.07.2022 та від 26.05.2022 у справах № 560/1778/19 та 480/3585/19 відповідно.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Указана позиція була висловлена Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі № 303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі № 826/14224/15, від 06.02.2019 у справі № 822/862/15, від 10.07.2020 у справі № 823/1440/17, від 17.10.2024 у справі № 140/3265/21.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26.02.2020 у справі № 800/578/17, необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України є те, що:

по-перше, вона існувала на час розгляду справи;

по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи;

по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Указаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 29.08.2018 у справі № 552/137/15-ц та постанові від 07.09.2020 у справі № 820/5989/15.

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, у адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.

Варто зауважити, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.

При цьому нововиявлена обставина як юридичний акт мав існувати на момент подання позову.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно змісту заяви про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 420/13741/20 представник заявниці вважав нововиявленою обставиною у справі, Наказ № 344 від 02.04.2024 .

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вказані обставини, на які посилається представник позивачки, як на нововиявлені, не відповідають критеріям пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України та не є нововиявленими обставинами у цій справі, оскільки заявник покликається на обставини, які виникли вже після ухваленням судом 16 вересня 2021 року рішення (рішення суду набрало законної сили) у справі, що розглядається.

Відповідно до частини 6 статті 361 КАС при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Суд звертає увагу, що окрім цього, обставини наведені представником заявниці у заяві про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 420/13741/20 за нововиявленими обставинами досліджувалися Одеським окружним адміністративним судом, П`ятим апеляційним адміністративним судом та Верховним Судом під час касаційного перегляду рішень суду першої та апеляційної інстанції, а саме:

наказ Національної поліції України від 07.08.2020 року № 639ДСК «Про затвердження переліку змін у штатах Національної поліції» в частині скорочення у штатному розписі управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області посади заступника начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області;

наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.11.2020 № 1463 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів щодо проведенням організаційних заходів) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» заступника начальника організаційно-методичного - відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

Зазначені накази не скасовані та не визнані судами протиправними.

Також, Верховний Суд у своїй постанові по цій справі зазначив: «З огляду на те, що позивачкою не обґрунтовано факту наявності щодо неї дискримінації саме за певною ознакою, як це передбачено Законом № 5207-VІ, а також ураховуючи, що повноваження керівника ГУНП щодо прийняття , рішення про доцільність скорочення тих чи інших посад є дискреційними. Суд, уважає, що мають місце припущення позивачки, які не можна пов`язувати з дискримінацією».

Суд також зазначає, що обставини, про які вказуються в заяві представника ОСОБА_1 , а саме що з вересня 2019 року було відряджено капітана поліції ОСОБА_2 , яка за штатом рахується на посаді старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти власності, боротьби з майновими злочинами в державному секторі та шахрайством УКР ГУНП та постійно розміщується в приміщенні ОМВ УКР ГУНП, де має своє робоче місто, і виконує виключно роботу, яка покладається на ОМВ УКР ГУНП, а не того відділу, в якому вона рахується за штатом та прийняття наказу НПУ від 19.02.2021 № 136, згідно до якого на підставі пропозицій ГУНП до штату ОМВ УКР ГУНП введено посаду оперуповноваженого що також свідчить про те, що після скорочення посади заступника начальника цього відділу, вже після звільнення ОСОБА_1 , навантаження на працівників цього відділу стало вкрай завеликим і потребувало введення додаткової посади, на думку суду першої інстанції, не свідчать про обставини, які мають зумовити скасування наказу №639 ДСК, оскільки стосуються по-перше: службових обов`язків іншої особи за іншою посадою: по-друге: введення посади за Наказом № 136 відбулося після звільнення ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що доводи заявниці, якими вона вмотивовувала необхідність перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 420/13471/20 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться виключно до незгоди з вказаним судовим рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів, вже досліджених судом у процесі розглянутої справи, проте це не є підставою для перегляду справи саме за нововиявленими обставинами.

Отже, обставини, на які посилається позивач не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, а по своїй суті є новими доказами у справі.

Варто зазначити, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, яка існувала на час вирішення справи, але про існування якої заявнику стало відомо після ухвалення судового рішення.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 КАС України.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява №4994/04, пункт 43).

Таким чином, оскільки заява про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, подана ОСОБА_1 не містила нововиявлених обставин, визначених частиною другою статті 361 КАС України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої та апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Доводи апелянта щодо порушення судом норм процесуального права під час постановлення процесуальних рішень, суд відхиляє, оскільки такі порушення не впливають на правильність рішення суду по суті питання.

Не вбачається ґрунтовним і довід апеляційної скарги, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід зважаючи на наявність обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості та об`єктивності, оскільки апеляційна скарга не містить доводів на підтвердження тверджень щодо неупередженості судді, отже такі доводи зводяться до припущення.

Доводам представника заявниці, що видання наказу від 02.04.2024 № 344, яке здійснено вже після розгляду позову ОСОБА_1 в адміністративній справі № 420/13741/20 в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України була надана оцінка в мотивувальній частині постанови.

З приводу інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року по справі № 420/13741/20 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 28.10.2024

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді І.О. Турецька Л.П. Шеметенко