Справа № 480/8396/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
25 жовтня 2024 року Справа № 480/8396/24
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Прилипчук О.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
1. Визнати неправомірними дії головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведені ОСОБА_1 у проведені перерахунку раніш призначеної пенсії на підставі довідки про заробітну плату отриману з 29.10.2007 по 17.07.2013 у період роботи в ТОВ "АВЕРС" з часу звернення за перерахунком, тобто з 16.01.2023 року.
2. Поновити ОСОБА_1 порушені права шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніш призначеної пенсії на підставі довідки про заробітну плату отриману з 29.10.2007 по 17.07.2013 у період роботи в ТОВ "АВЕРС" та ії виплату з часу звернення за перерахунком, тобто з 16 січня 2023 року, з врахуванням отриманих сум.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним перерахунком пенсії, починаючи з 16.01.2023 року по час виплати пенсії в новому розмірі.
Ухвалою суду від 27.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або надання доказів сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.
07.10.2024 ОСОБА_1 надіслав до суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Ухвалою суду від 09.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою за період з 16.01.2023 року по 18.02.2024, із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду, та надати докази поважності причин його пропуску.
24.10.2024 від позивача до суду надійшла заява про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою за період з 16.01.2023 року по 18.02.2024 та поновлення цього строку.
Заява обгрунтувана тим, що пенсійна виплата позивача розрахована у відповідності до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 480/2537/23 яке набрало законної сили 13 червня 2024 року.
Відповідно до зазначеного рішення дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки про заробітну плату, отриману в період з жовтня 2007 року по липень 2013 року в ТОВ "АВЕРС" визнано протиправними та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки про заробітну плату, отриману в період з жовтня 2007 року по липень 2013 року в ТОВ "АВЕРС".
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги правову позицію Сумського окружного адміністративного суду, викладену у рішенні від 21.03.2024 у справі № 480/2537/23, яким дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнано протиправними, позивач дійшов висновку про порушення своїх прав та свобод з часу звернення за перерахунком пенсії, тобто з 16 січня 2023 року.
Але незважаючи на ухвалене судове рішення, що набрало законної сили, територіальний орган Пенсійного фонду призначив пенсію не з часу звернення за перерахунком пенсії, тобто з 16 січня 2023 року, а лише з часу набуття рішення законної сили, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.
На думку позивача, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу соціального захисту на запит особи про правильність або помилковість нарахування розміру грошової допомоги, своєчасності або несвоєчасності її виплатити.
Позивач зазначив, що лише отримавши пенсійну виплату, яку здійснив ГУ ПФУ в м. Києві внаслідок часткового виконання судового рішення у справі № 480/2537/23, яке набрало законно сили 13 червня 2024 року, він дізнався про продовження порушення прав на належну суму пенсійної виплати, яке почалося з 16 січня 2023 року.
Також позивач зауважив, що його звернення від 03 липня 2024 року до ГУ ПФУ в м. Києві щодо надання інформації про стан виконання судового рішення, набравшого законної сили, методологію перерахунку та структуру пенсійної виплати, здійснену на виконання рішення суду у справі № 480/2537/24, всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації», залишено без відповідного реагування, оскільки як на час звернення до суду, так і на сьогодення будь-якої відповіді не отримував.
Враховуючи зазначене, просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.
Суд, дослідивши доводи заяви позивача про поновлення строків звернення до суду, зазначає наступне.
Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про перерахунок та виплату призначеної пенсії на підставі довідки про заробітну плату отриману з 29.10.2007 по 17.07.2013 у період роботи в ТОВ "АВЕРС" з 16 січня 2023 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним перерахунком пенсії, починаючи з 16.01.2023 року
Тобто, фактично спірні правовідносини виникли у січні 2023 року.
У той же час, позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду із даним позовом лише 19.09.2024.
Обґрунтовуючи заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду з позовною заявою, позивач зазначив, що в даній справі початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу соціального захисту на запит особи про правильність або помилковість нарахування розміру грошової допомоги, своєчасності або несвоєчасності її виплатити.
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів; позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду; в той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно, а відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
З урахування наведеного, суд доходить висновку, що отримання (неотримання) позивачем листа органу Пенсійного фонду не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Крім того, судом встановлено, що позивач звертався вже до суду з позовом до ГУ ПФУ в Сумській області з позовними вимогами про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату, отриману в період з жовтня 2007 року по серпень 2013 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату, отриману в період з жовтня 2007 року по серпень 2013 року.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 по справі №480/2537/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату, отриману в період з жовтня 2007 року по липень 2013 року в ТОВ "АВЕРС".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату, отриману в період з жовтня 2007 року по липень 2013 року в ТОВ "АВЕРС".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Таким чином, суд наголошує, що ОСОБА_1 звертаючись до Сумського окружного адміністративного суду з позовом по справі №480/2537/24 вже знав про порушене своє право на належний перерахунок пенсії, проте таких позовних вимог позивачем не було заявлено.

Суд зазначає, що на думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31.03.2021 позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів, при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У разі оскарження дій, бездіяльності, рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом значного періоду часу, позивачем мають бути наведені переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку. Тобто, тягар доказування, в цьому випадку, покладається саме на позивача.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем/представником позивача суду не наведено.

Крім того, представником позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що наведені у клопотанні підстави для поновлення строку звернення дійсно пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи (яка "сама повинна цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки") та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, звернення до суду з адміністративним позовом.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві, позивачем до суду не надано, відповідно, судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Відтак, суд зазначає, що доводи, викладені представником позивача у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду з даною позовною заявою, є безпідставними.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню та позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду із даною позовною заявою за період з 16.01.2023 року по 18.02.2024 та поновлення його - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя О.А. Прилипчук