Справа № 569/16968/24
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвному справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

Просив визнати протиправними дії поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Дубінчука С.В. та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення що посягають на громадський порядок і громадську безпеку серії ЕГА №1494678 від 17 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення відносно мене за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 20224 року о 17 год. 49 хв. поліцейським інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно нього - ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення що посягають на громадський порядок і громадську безпеку серії ЕГА №1494678. У постанові вказано, що ОСОБА_1 , 17.07.2024 року о 17 год. 45 хв. в м. Рівне по вулиці Данила Галицького, 10, розпивав слабоалкогольний напій пиво «Земан» ємністю 1л., чим порушив громадський порядок та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 178 КУпАП. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 85 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності є необгрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

17 липня 20224 року о 17 год. 40 хв. він повертався додому з магазину, де придбав продукти харчування та пляшку пива «Земан». Будучи у себе в дворі по АДРЕСА_1 , йому зателефонував знайомий, він зупинився біля столика з лавками, поклав на нього продукти та пляшку пива. Наприкінці спілкування до нього під`їхало двоє поліцейських у форменому одязі на велосипедах. Поліцейські попросили надати інформацію про себе. Він надав інформацію щодо себе і останні повідомили, що розпивати алкогольні напої та пиво заборонено і що його буде за це притягнуто до відповідальності. Коли поліцейські почали складати на нього відповідні документи, до них підійшов працівник Теплокомуненерго ОСОБА_3 , який поруч працює і якого він знає. Вже в присутності останнього він доводив поліцейським, що вони хочуть притягнути його за розпиття пива, про яке вони йому самі сказали, тобто за те чого він не робив. Він навіть не відкорковував пляшку з пивом і взагалі мав намір випити її дома за вечерею.

З огляду на вищезазначене, працівник патрульної поліції не має права притягати особу до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Жодних доказів, які .свідчать про те, що він - ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, працівником поліції не зазначено.

Від представника відповідача УПП в Рівненській області за довіреністю ОСОБА_4 до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог. Просили відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Свою правову позицію обґрунтовують тим, що 17.07.2024 року о 17 год. 45 хв. в м. Рівне по вул. Данила Галицького, 10, на вулиці ОСОБА_1 (далі - Позивач) розпивав слабоалкогольний напій пиво "земан" ємністю 1 л., чим порушив громадський порядок, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 Кодекс України про адміністративні правопорушення.

На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейської відображене наступне: Поліцейський повідомляє, про розгляд справи для водія назвав особу, яка буде проводити справу, місце розгляду справи (від 09 хв. 20 сек. по 09 хв. 34 сек., технічний засіб: 473158, відеозапис сІір-0), повідомив права особи відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (від 09 хв. 35 сек. по 14 хв. 00 сек., технічний засіб: 473158, відеозапис с1ір-0). Поліцейський оголосив, що прийняв рішення притягнути особу до адміністративної відповідальності (від 14 хв. 32 сек. по 14 хв. 50 сек., технічний засіб: 473158, відеозапис сІір-0). Дані відеоматеріали є доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП. Такої ж думки притримується Верховний Суд у своїй постанові по справі №536/583/17 від 14.02.2018 р. Також зазначили, що на фрагменти долученого відеозапису із портативного відеореєстратора патрульного поліцейського, на яких гр. ОСОБА_1 фактично визнає вчинене ним адміністративне правопорушення вказуючи: "Я ж сховав пиво." (від 02 хв. 00 сек. по 02 хв. 10 сек), " Було в мене пиво. Дай сидів пив холодне пиво." (від 02 хв. 30 сек. по 02 хв. 35 сек), "Я попив і воно стояло." (від 13 хв. 01 сек. по 13 хв. 10 сек).

Твердження позивача позовній заяві "Будучи у себе в дворі по вул. Данила Галицького, 10, в м. Рівному, мені зателефонував знайомий, я зупинився біля столика з лавками, поклав на нього продукти та пляшку пива.". Однак, як вбачається із долученого відеозапису із портативного відеореєстратора патрульного поліцейського, гр. ОСОБА_1 побачивши патрульних поліцейських почав ховати пляшку із слабоалкогольним напоєм до сумки яка стояла біля нього. Фактично це є доказом того, що такими діями позивач хотів уникнути відповідальності, а саме сховавши відкорковану пляшку із слабоалкогольним напоєм подалі від зорового та камерного поля огляду.

З огляду на викладене, поліцейський виявив порушення КУпАП , на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови ЕГА №1494678 від 17.07.2024 року у справі про адміністративні правопорушення.

Зміст оскаржуваної постанови серії ЕГА №1494678 від 17.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, не фіксувалося в автоматичному режимі , шо в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Тому, вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону.

З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити його позов вказуючи на те, що жодного разу його не було притягнуто до адміністративної відповідальності правоохоронцями за порушення громадського порядку, розпивання спиртних напоїв, чи інше, так як він поводить себе пристойно, дотримується законодавства України, жодних алкогольних чи слабоалкогольних напоїв у дворі не розпивав і цього не робить.

Ухвалою суду від 13.09.2024 р. позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду 01.10.24 позивач подав до суду квитанцію про оплату судового збору.

Ухвалою суду від 02.10.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослiдивши письмовi докази по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що 17.07.20224 року о 17 год. 49 хв. поліцейським інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Дубінчуком С.В. відносно ОСОБА_1 ухвалена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення що посягають на громадський порядок і громадську безпеку серії ЕГА №1494678.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 , 17.07.2024 року о 17 год. 45 хв. в м. Рівне по вулиці Данила Галицького, 10, розпивав слабоалкогольний напій пиво «Земан» ємністю 1л., чим порушив громадський порядок та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 178 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З переглянутого судом наданої відповідачем відео-фіксації події вбачається, що 17.07.2024 року о 17-45 год. позивач дійсно перебував у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 , проте з даного відео не вбачається, сам факт вживання пива позивачем та який саме продукт вживав позивач (торгова марка пива).

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, так як на відео видно присутність третьої особи на місці події. При ухваленні постанови не враховувалися можливі обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно ст. 34 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293КУпАП прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку КАС наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі по адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку КАС, з особливостями, визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У фабулі зазначеного у постанові правопорушення не враховані можливі пом`якшуючі вину обставини відповідно до ст. 33 КУпАП

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Враховуючи заявлені позовні вимоги, встановлені обставини справи, та приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 178 КУпАП на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Рівненській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 КАС України, суд, - в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1494678 від 17.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Рівненській області.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області (місцезнаходження:33028, м.Рівне, вул. Степана Бандери, 14а.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2024.

Суддя: О.В.Панас