Справа № 460/14891/23
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2024 року м. Рівне №460/14891/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування картки відмови.

Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:

- картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000046;

- рішення від 03.04.2023 №204000/2023/000031/2 про визначення митної вартості товарів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, володіючи всіма необхідними документами та відомостями для проведення процедури декларування товарів, протиправно виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклик) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідачем (у межах встановленого судом строку) подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень зазначено, що декларантом не було надано повного переліку додаткових документів. Отже, оспорюване рішення та картка відмови прийняті на виконання вимог чинного законодавства, в межах повноважень митного органу, а тому є правомірними.

Ухвалою суду від 30.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши позовну заяву та відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 13.11.2020 (номер запису: 000008814), зареєстрована як платник податків у контролюючому органі 13.11.2020. Вид діяльності підприємця за КВЕД 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний), 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям, 46.65 Оптова торгівля офісними меблями.

14.02.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та INFINITY MOBILYA DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина, Продавець) укладено контракт №1 (далі Контракт №1) (а.а.с.27-31).

Відповідно до п.1.1 укладеного Контракту №1, Продавець поставляє товар на умовах згідно Інкотермс 2020.

У п.1.2 Контракту №1 зазначено, що Продавець продає, а Покупець купує Товар, ціна, загальна вартість, маркування, упаковка, країна призначення, умови та час доставки та оплати визначаються цим Контрактом.

Згідно з п.1.3 Контракту №1, товари контракту - це кухонні набори меблів, що складаються з обіднього столу та стільців, ціна та кількість яких зазначені у рахунках-фактурах, що є частиною контракту.

Відповідно до п.2.1 Контракту №1, кількість поставленого за даним контрактом товару визначається в інвойсі.

У п.2.3 Контракту №1 зазначено, що Продавець повинен підтвердити замовлення та скласти проформа-рахунок-фактуру.

Згідно з п.4.1 Контракту №1, умови поставки - EXW TURKEY KAYSERI, згідно ИНКОТЕРМС 2020. Умови поставки, зазначені у рахунку-фактурі. Дата доставки: дата видачі відвантажувальних документів.

Відповідно до п.4.2 Контракту №1, перевезення Товару оплачується Покупцем, вантажним автомобілем.

У п.4.4 Контракту №1, термін доставки: Продавець зобов`язаний підготувати Товар для компанії-перевізника протягом 30 (тридцяти) днів з дати передоплати без відповідальності за транспортування.

Згідно з п.5.1 Контракту №1, ціна поставляючого товару узгоджена сторонами і вказаною в інвойсі.

Відповідно до п.п.5.3, 5.5 Контракту №1, валюта контракту: долар США. Загальна сума Контракту: 500000 доларів США.

У п.п.6.1 Контракту №1 зазначено, що оплата здійснюється як передоплата: - 40% від загального замовлення як депозит; - 60% до випуску вантажу. Оплата здійснюється в доларах США банківським переказом на рахунок продавця.

17.03.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та INFINITY MOBILYA DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина, Продавець) укладено додаткову угоду 1 до контракту від 14.02.2023 №1 (далі Додаткова угода №1) (а.с.33).

Згідно із п.1 Додаткової угоди №1, у зв`язку з тим що при завантажені товару були виявлені дефекти в кухонних наборах (70/110 OVAL GLASS TABLE+4 CHAIRS(BLACK) в кількості 10 наборів, вартість одного набору складає 86,00 долара США, дійшли згоди замінити їх наборами: - 80/130 OVAL GLASS TABLE+6 CHAIRS(GREY) кількості 9 наборів, вартість одного набору складає 102,00 долара США; - 80/130 GLASS TABLE+6 CHAIRS(GREY) в кількості 1 набору, вартість одного набору складає 98,00 долара США.

У п.2 Додаткової угоди №1 зазначено про те, що різниця вартості згідно PROFORMA INVOICE:INF666075 від 16.02.2023 та invoice:INE026 від 17.03.2023 складає 156,00 доларів США, сторони дійшли згоди що покупець оплатить різницю на протязі 60 днів після поставки товару в Україну.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1, у зв`язку з тим, що INFINITY MOBILYA DIS TICARET LIMІTED SIRKETІ має дві юридичні адреси печаток компанії, а податкова адреса компанії є важливою для проставлення печатки на документі, вона додатково використовує печатку компанії зі своєю старою адресою KAYSERІ OSB 20.CAD NO: 30 MELIKGAZI / KAYSERI. Юридична адреса компанії EGRIBUCAK MAH, FATIH SULTAN MEHMET BULVARI NO:209 MELIKGAZI / KAYSERI. На дату видачі цього документа компанія переїжджає за новою адресою. Нова адреса буде KARPUZSEKISI MAHALLESI/24. CADDE/NO:83/HACILAR/KAYSERI.

У межах контракту від 14.02.2023 №1 та додаткової угоди від 17.03.2023 №1 до контракту від 14.02.2023 №1 контрагентом INFINITY MOBILYA DIS TICARET LIMITED SIRKETI поставлено позивачу товар та сформовано, зокрема, специфікацію від 16.02.2023 №INF666075, рахунок на експорт (e FATURA) від 17.03.2023 №INЕ026, комерційний інвойс від 17.03.2023 №INЕ026 до контракту від 14.02.2023 №1, специфікацію до комерційного інвойсу від 17.03.2023 №INЕ026, корект специфікацію до комерційного інвойсу від 17.03.2023 №INЕ026, автотранспортну накладну (CMR) від 20.03.2023 №N:O00.

Придбаний позивачем товар, передбачений умовами контракту №1 та додаткової угоди №1 до контракту від 14.02.2023 №1, оплачений, що підтверджується платіжними інструкціями від 03.03.2023 та від 17.03.2023 (а.а.с.39-40).

У призначенні платежів вказано, що оплата здійснена за Контрактом від 14.02.2023 №1.

Транспортування придбаного товару відбувалося відповідно до умов договору від 07.08.2022 №UA8/2022, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та HELEN TASIMACILIK SAN. VE TIC. LTD. STI. У рахунку від 26.03.2023 №НL0022, інформації про транспортні витрати від 26.03.2023 №208 вказано, що вартість маршруту доставки: м.Кайсері (Туреччина) до місця вивантаження Мирогоща Друга, Рівненська область (Україна) транспортним засобом, автомобіль з причепом, державний номер автомобіль 47РС560, причіп НОМЕР_2 становить 3800 доларів США (три тисячі вісімсот доларів США), а саме: Кайсері (Туреччина) до пункту митного пропуску Погрубне (Україна) 2600,00USD. Пункт митного пропуску Порубне (Україна) до Мирогоща Друга, Рівненська область (Україна) 1200,00USD (а.а.с.53-61, 63-66).

З метою митного оформлення придбаного товару та вільного його випуску в обіг на території України декларантом позивача, ФОП ОСОБА_2 , подано до митного органу митну декларацію №23UA87U9 (а.с.69).

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 903463,83грн, з яких: 22106,00дол.США (808385,47грн) - ціна товару; 2600дол.США (95078,36грн) вартість перевезення до пункту митного пропуску (Україна).

Позивачем обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

Для проведення митного оформлення імпортованого товару до зазначеної митної декларації було додано такі документи: контракт від 14.02.2023 №1, додаткову угоду від 17.03.2023 №1 до контракту від 14.02.2023 №1, проформу інвойс від 16.02.2023 №INF666075, специфікацію від 16.02.2023 до проформи інвойсу від 16.02.2023 №INF666075, платіжні інструкції в іноземній валюті від 03.03.2023 MUR (37) та від 17.03.2023 MUR (38), комерційний інвойс від 17.03.2023 №INE026, пакувальний лист від 17.03.2023 №INE026, e-Fatura від 17.03.2023 №INE026, специфікацію від 17.03.2023 до комерційного інвойсу від 17.03.2023 №INE026, корект специфікацію від 17.03.2023 до комерційного інвойсу від 17.03.2023 №INE026, контракт на перевезення вантажів від 07.08.2022 №UA8/2022, міжнародну автотранспортну накладну від 20.03.2023, рахунок на перевезення від 26.03.2023 №HL0022, інформацію про транспортні витрати від 26.03.2023 №208 (а.а.с.27-68).

Проводячи контроль правильності визначення декларантом митної вартості заявлених до митного оформлення товарів, відповідач виявив у поданих документах розбіжності та неточності.

У зв`язку з цим, з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару, відповідачем позивачу було направлено письмову вимогу щодо необхідності надання додаткових документів.

Листом від 31.03.2023 №31/03/2023 декларант позивача повідомив відповідача про те, що заперечує про наявність розбіжностей в документах, поданих до митного оформлення. Просив прийняти рішення щодо оформлення товару в найкоротші терміни без урахування часових нормативів, визначених ст.53 Митного кодексу України.

За результатом аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, 03.04.2023 Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204000/2023/000031/2, яким відкориговано митну вартість імпортованого ФОП ОСОБА_1 товару до 2563831,13грн (70110,18дол.США) (а.с.75-76).

У вказаному рішенні зазначено про те, що:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. 2) подані до митного оформлення документи містять неточності: - відповідно до пакувального листа від 17.03.2023 №INE026, комерційного інвойсу від 17.03.2023 №INE026 оплата за товар здійснюється готівкою, що суперечить п.6.1 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2023 №1; - в гр.44 митної декларації під кодом документа "0325" зазначена рахунок-проформа від 16.02.2023 NINF666075 та приєднаний документ "проформа інвойс згідно контракту №1 від 14.02.2023", який не містить номера та дати складання. Також в ньому наявне посилання на інвойс від 16.02.2023 NINF666075 який до митного оформлення не наданий;- в графі 70 платіжних інструкцій в іноземній валюті від 03.03.2023 №MUR(37) та від 17.03.2023 №MUR(38) зазначений інвойс від16.02.2023 №INF666075. Разом з цим до митного оформлення наданий інвойс від 17.03.2023 №INE026.- в гр.44 митної декларації під кодом документа "0730" зазначена автотранспортна накладна від 20.02.2023 №00 та приєднаний документ від 20.03.2023 №00; - наявні сумніви щодо поширення рахунка на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 26.03.2023 №HL0022 на заявлену до митного оформлення партію товару, оскільки в ньому крім номера транспортного засобу відсутні відомості про товаросупровідні документи, які надані декларантом до митного оформлення та які були підставою для переміщення товару; - замовлення продавця від 14.02.2023 б/н не містить усіх реквізитів продавця та не містить на підставі чого воно складене, що суперечить п.2.2 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2023 №1; - в митній декларації країни відправлення від 20.03.2023 №23060600EX00009138 зазначена E-Fatura від 20.03.2023 №024, яка до митного оформлення не надана. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу та включення до митної вартості товару усіх належних складових з огляду на транспортування власними силами покупця.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 20.01.2023 №UA209150/2023/000122 - 4,41USD/кг.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) інвойс від 16.02.2023 NINF666075;3) автотранспортна накладна від 20.02.2023 №00;4) рахунок на оплату транспортно-експедиційного обслуговування; 5) відповідно до п.2.2 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2023 N1 замовлення продавця; 6) банківські платіжні документи якій підтверджує оплату заявленої до митного оформлення партії товару згідно інвойсу від 17.03.2023 NINE026;7) виписку з бухгалтерської документації; 8) прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 9) E-Fatura від 20.03.2023 №024. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші доку менти, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 20.01.2023 №UA209150/2023/000122 - 4,41 USD/кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 70110,18 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2563831,13грн (4,41USD/кг*15898кг*36,5686грн/ USD).

Крім того, відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000046 (а.а.с.77-78).

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митним органом за рішенням від 03.04.2023 №204000/2023/000031/2 становить 151380,69грн.

Надалі випуск товару у вільний обіг було здійснено за митною декларацією від 03.04.2023 №UA47U7 з урахуванням вимог ч.7 ст.55 Митного кодексу України (а.а.с.79-80).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 2 статті 321 Митного кодексу України, передбачено, що у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму (п.1 ч.6 ст.321 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст.52 Митного кодексу України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч.9 ст.58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.ч.11, 12 ст.264 Митного кодексу України, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Що стосується правомірності оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає таке.

Митні декларації, на які відповідач посилається у спірному рішенні та використав при коригуванні митної вартості товарів, не є достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару було імпортовано до України.

Прикметно, що, здійснюючи коригування митної вартості за другорядним методом, митний орган повинен довести, що відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України і така митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована, а також, що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та ним скасоване.

Оцінюючи оспорюване рішення відповідача від 03.04.2023 №204000/2023/000031/2 суд вважає за необхідне застосувати правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №260/718/19 та від 27.04.2020 у справі №140/804/19.

Відтак, посилання відповідача на інші митні декларації з інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, схожих за призначенням, країною виробництва тощо, жодним чином не спростовують інформації, зазначеної в поданих до митного оформлення документах, досліджених в межах цієї адміністративної справи.

При цьому, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 03.04.2023 №204000/2023/000031/2, у ньому зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості товарів, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.п.2, 4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Висновки аналогічного характеру викладено у постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Обґрунтовуючи правомірність рішення про коригування митної вартості товарів від 03.04.2023 №204000/2023/000031/2, митний орган зазначає, що: - відповідно до пакувального листа від 17.03.2023 №INE026, комерційного інвойсу від 17.03.2023 №INE026 оплата за товар здійснюється готівкою, що суперечить п.6.1 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2023 №1; - в гр.44 митної декларації під кодом документа "0325" зазначена рахунок-проформа від 16.02.2023 NeINF666075 та приєднаний документ "проформа інвойс" згідно з контрактом №1 від 14.02.2023, який не містить номера та дати складання. Також в ньому наявне посилання на інвойс від 16.02.2023 NINF666075, який до митного оформлення не наданий; - в графі 70 платіжних інструкцій в іноземній валюті від 03.03.2023 №MUR(37) та від 17.03.2023 №MUR(38) зазначений інвойс від 16.02.2023 №INF666075. Разом з цим до митного оформлення наданий інвойс від 17.03.2023 №INE026; - в гр.44 митної декларації під кодом документа "0730" зазначена автотранспортна накладна від 20.02.2023 №00 та приєднаний документ від 20.03.2023 №00; - наявні сумніви щодо поширення рахунка на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 26.03.2023 №HL0022 на заявлену до митного оформлення партію товару, оскільки в ньому крім номера транспортного засобу відсутні відомості про товаросупровідні документи які надані декларантом до митного оформлення та які були підставою для переміщення товару; - замовлення продавця від 14.02.2023 б/н не містить всіх реквізитів продавця та не містить "на підстави чого воно складене", що суперечить п.2.2 зовнішньоекономічного контракту від 14.02.2023 №1; - в митній декларації країни відправлення від 20.03.2023 №23060600EX00009138 зазначена E-Fatura від 20.03.2023 №024, яка до митного оформлення не надана. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу та включення до митної вартості товару усіх належних складових з огляду на транспортування власними силами покупця.

Зазначені твердження відповідача були спростовані листом від 31.03.2023 №31/03/2023 та наданими позивачем документами.

Так, п.6.1 контракту від 14.02.2023 №1 передбачає, що розрахунки за товар здійснюються на умовах 100% попередньої оплати, до відвантаження товару.

Позивач підтвердив оплату імпортованого товару належними документами та подав до митного оформлення платіжні інструкції в іноземній валюті від 03.03.2023 № (MUR) 37 та від 17.03.2023 N° (MUR) 38 на загальну суму 21950,00 USD.

Зазначені платіжні інструкції містять інформацію про продавця товару, його банківські реквізити та призначення платежу: - за комплекти кухонних меблів, згідно з контрактом № 1 від 14.02.2023, інвойсом №ІNF666075 від 16.02.2023.

Отже, доводи митного органу про невідповідність здійсненого розрахунку за товар умовам контракту є безпідставними.

Судом встановлено, що у межах укладеного контракту на поставку товару сторонами підписано два інвойси: попередній рахунок №INF666075 від 16.02.2023 згідно з контрактом 1 від 14.02.2024 (Proforma invoice №INF666075), комерційний інвойс від 17.03.2023 № INE026.

Зазначені інвойси складені на поставку одного і того ж товару в межах одного контракту.

Яке зазначає позивач, попередній рахунок (Proforma invoice №INF666075) складено у зв`язку з наявністю в контракті умови про 100% попередню оплату товару та необхідності її проведення.

Позивачем документально підтверджено, що внаслідок прийняття замовлення покупця на поставку товару сторони на виконання п.2.3. контракту підписали попередній рахунок №INF666075 від 16.02.2023 згідно з контрактом №1 від 14.02.2024 (Proforma invoice № INF666075).

Оскільки пункт 6.1 контракту передбачає 100% попередню оплату товару, товар оплачено згідно із зазначеним попереднім рахунком №INF666075 від 16.02.2023.

Інвойс NINF666075 від 16.02.2023 - це попередній рахунок (Proforma invoice N9 INF666075), який було подано декларантом позивача разом з митною декларацією (під кодом документу "0325").

Ця обставина підтверджується також специфікацією до проформи інвойсу №INF666075 від 16.02.2023 та пакувальним листом, який містить посилання на проформу №INF666075.

Таким чином, декларантом надано належні, повні та достовірні документи, що підтверджують оплату позивачем вартості імпортованого товару.

Крім того, судом було досліджено міжнародну товаротранспортну накладну CMR 00 від 20.03.2023 у сукупності з іншими доказами та встановлено, що в графі 44 митної декларації №23UA86U7 декларантом допущено технічну описку в даті документа та вказано неправильну дату "20.02.2023".

Ц. обставину фактично визнав відповідач, вказавши в оспорюваному рішенні про надання декларантом CMR 00 від 20.03.2023.

На підтвердження вартості транспортування товару декларантом митному органу було надано рахунок №HL0022 від 26.03.2023 та інформацію про транспортні витрати №208 від 26.03.2023.

Зазначеними документами підтверджено, що вартість перевезення товару з міста Kayseri (Turkey) до кордону України (пункт пропуску Порубне) складає 2600 доларів США, а з пункту пропуску до с.Мирогоща Друга Дубенського району - 1200 доларів США.

При цьому, в інформації №208 від 26.03.2023, наданій перевізником, є посилання на CMR 00 від 20.03.2023, на підставі якої товар було ввезено на митну територію України.

Відтак, наявність технічної описки в графі 44 митної декларації не може бути підставою для коригування митної вартості, оскільки поданими документами підтверджено вартість транспортування товару.

Щодо відсутності у замовленні реквізитів продавця, то суд зазначає, що зміст замовлення не суперечить п.2.2 контракту від 14.02.2024 №1.

Крім того, замовлення не є первинним документом та не підтверджує ціни поставленого товару.

В оспорюваному рішенні відповідач також вказує, що в митній декларації країни відправлення від 20.03.2023 №23060600EX00009138 зазначена E-Fatura від 20.03.2023 №024, яка до митного оформлення не надана.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до правил митного оформлення Республіки Туреччина до митного оформлення подаються електронні відомості експортних цін, сформованих на державному порталі рахунків-фактур (Е-фатура) експорту https://efatnra.gtb.gov.tr/.

Е-фатура є витягом з електронного реєстру, відомості з електронної системи передаються у експортну декларацію, що повністю виключає можливість його підробки. Номер документу формує електронна державна система, що відповідає ID документу, зазначеному в експортній декларації. Наявність в експортній декларації посилання на електронний реєстр e-fatura доводить відповідність ціни у рахунку-фактурі ціновим відомостям експортної декларації.

З матеріалів справи вбачається, що подана позивачем до митного оформлення експортна декларація країни відправлення (Туреччини) містить інформацію про постачальника та покупця, ціну товару та умови поставки.

Оскільки правила заповнення митної декларації Туреччини регулюються турецьким законодавством, позивач жодним чином не може впливати на дотримання порядку та повноту заповнення. Водночас, жодних розбіжностей у номенклатурі, ціні, об`ємі (масі), особі продавця товару, країни його походження митним органом виявлено не було.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що усі зауваження відповідача з приводу наявності сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу непідтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є безпідставними та необгрунтованими.

Суд зазначає, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі №1140/3242/18.

У постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах від 08.09.2018 у справі №803/2129/15, 14.08.2018 у справі №804/11337/15, від 07.08.2018 у справі №803/166/16, від 31.07.2018 у справі №803/2219/15, від 31.07.2018 у справі №804/858/14, від 20.06.2018 у справі №804/15156/15, від 20.06.2018 у справі №815/4398/16, від 20.06.2018 у справі №826/1261/15, від 20.06.2018 у справі №803/406/16.

Відтак, зазначені митним органом підстави не впливають на ціну заявленого товару, відповідно не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

Суд зазначає, що позивач на підтвердження митної вартості товарів, які переміщувалися через митний кордон України, подав відповідачу повні і достатні для митного оформлення пакети документів, надання яких передбачено ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, що передбачені Митним Кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість, відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у оспорюваних рішеннях.

Митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував правомірності прийнятого ним рішення та сформованої картки відмови, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, сплачений за подання цього позову судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.04.2023 №UA204000/2023/000031/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000046.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати із сплати судового збору в сумі 6004(шість тисяч чотири) гривні 74коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Рівненська митниця (вул.Соборна, буд.104, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 43958370).

Рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя О.М. Дудар