Справа № 300/7628/24
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"29" жовтня 2024 р. Справа № 300/7628/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
Адвокат Якубовський Олександр Олександрович (надалі, також - представник позивача), який діє в інтересах громадянки російської федерації ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 07.10.2024 звернувся в суд з позовною заявою до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області (надалі, також відповідач, ГУ ДМС у Львівській області), в якій просить:
- визнати протиправним рішення ГУ ДМС у Львівській області, оформлене листом вих.№Г-670/6/4601-24/4601.06/9708-24 від 15.07.2024, про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язати ГУ ДМС у Львівській області повторно розглянути справу про визнання громадянки російської федерації ОСОБА_1 та малолітньої дитини громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біженцями або особами, що потребують додаткового захисту за заявою ОСОБА_1 від 19.06.2024.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання належних доказів, які підтверджують дотримання строку на звернення до суду з цим позовом; у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, подати обґрунтовану заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Досліджуючи обставини виконання вимог ухвали від 11.10.2024 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд вказує на таке.
Так, відповідно до наказу №9 о/с від 16.09.2024 АБ «Якубовський та партнери» «Про надання відпустки ОСОБА_3 » адвокат Якубовський О.О. перебував у щорічній основній відпустці з 16.09.2024 по 02.10.2024.
Суд звертає увагу, що наказ про відпустку не відповідає обставинам, наведеним у заяві про усунення недоліків, оскільки строк перебування у відпустці закінчується 02.10.2024, проте представник зазначає, що першим днем виходу з відпустки був 02.10.2024, а не 03.10.2024 як це повинно було бути відповідно до наказу.
Окрім цього, оцінюючи перебування адвоката у відпустці як обставину пропуску позивачем строку на звернення до суду, суд зазначає таке.
За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 за №5076-VI (надалі, також - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть, серед іншого, бути: договір про надання правової допомоги і ордер.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 статті 1 Закону №5076-VI).
В силу вимог частини 2 статті 23 Закону №5076-VI ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Пунктами 2, 5, 7 і 9 статті 1 Закону №5076-VI наведено значення наступних термінів, зокрема:
адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;
захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, адвокатська діяльність є договірною діяльністю, заснованою на двосторонній домовленості адвоката та клієнта та зумовлює настання у них взаємних прав та обов`язків, зокрема, обов`язку адвоката щодо здійснення представництва клієнта.
Суд критично оцінює аргументи ОСОБА_3 про неможливість представляти інтереси ОСОБА_1 за певний період пропущеного строку, так як він з 16.09.2024 по 01.10.2024 перебував у щорічній відпустці.
У даному випадку суд наголошує на тому, що надання адвокатом собі "щорічної відпустки" не може змінювати, продовжувати чи поновлювати строки, встановлені процесуальним законом, в тому числі на вчинення сторонами тих чи інших процесуальних дій.
Кодекс адміністративного судочинства України не ставить в залежність процес від бажання адвоката задовольнити в той чи інший час свої потреби щодо відпочинку.
Є очевидним те, що адвокат, як і інші працюючі громадяни, має право на відпочинок, скориставшись положеннями Закону України "Про відпустки" та Кодексу законів про працю України.
Разом з тим, робота адвоката є адвокатська діяльність, яка в розумінні пункту 2 частини 1 Закону №5076-VI, визначається як незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Тобто, у діяльності адвоката, незважаючи на гарантоване право на відпустку, визначальним є здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги клієнту.
Відтак, організація адвокатом власного відпочинку не повинна порушувати процесуальні строки, визначені для учасників процесу при здійсненні захисту, представництва та надання правової допомоги клієнту, якою у спірному випадку є ОСОБА_1 .
На переконання суду, винятком із вказаного можуть бути незалежні і непереборні обставини, настання чи поява яких не залежить від адвоката. Втім, такими обставинами не є бажання адвоката скористатися щорічною відпусткою.
Адвокат Якубовський О.О. за таких обставин не пояснив, яким чином перебуваючи з 16.09.2024 по 01.10.2024 у відпусті в нього було достатньо повноважень та можливостей представляти у відкритому судовому засіданні інтереси позивача (ОСОБА_1) у справі №344/2381/24 (провадження № 22-ц/4808/1097/24), та одночасно бути обмеженим такими повноваженнями і можливостями для реалізації своїх зобов`язань згідно договору про надання правової допомоги №40 від 13.09.2024 з метою захисту прав та інтересів ОСОБА_1 .
Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог процесуального закону і має бути наслідком добросовісних дій учасників.
За змістом частини 1 статті 123, частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.
Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 за №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, звертаючої з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім цього, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Суддя констатує, що заява представника позивача від 24.10.2024 не містить посилання на обґрунтовані, поважні причини пропуску строку звернення до суду, а доводи позивача не спростовують позиції суду щодо наявності підстав для обмеження права позивача на звернення до суду десятиденним строком.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Враховуючи наведене, у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування поважності пропуску десятиденного строку звернення до суду, позовна заява вважається поданою без дотримання відповідного строку звернення до суду.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Оскільки представником позивача у встановлений законом строк не було наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення позивача до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то наявні усі правові підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що в силу вимог частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, керуючись статями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву через підсистему Електронний суд.

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.