Справа № 520/24143/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 520/24143/24

адміністративне провадження № К/990/38343/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №520/24143/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати нарахованої доплати до пенсії за період з 01.07.2021 по 31.05.2024;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 31.05.2024 нараховану, але невиплачену пенсію у розмірі 67723,48 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024, відмовлено у відкритті провадження у цій справі.

08.10.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №520/24143/24, в якій позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у цій справі колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 520/20688/23, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково та зобов`язано відповідача перерахувати й виплатити позивачеві з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 520/20688/23 відповідачем здійснено нарахування доплати до пенсії у розмірі 67723,48 грн, а також зазначено, що виплату перерахованої пенсії на виконання вказаного рішення суду буде здійснено при наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що доводи позивача фактично зводяться до незгоди з діями (бездіяльністю) відповідача, вчиненими на виконання судового рішення в іншій справі, тобто спір у цій справі фактично спрямований на виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі № 520/20688/23.

З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки для захисту порушених прав позивач має звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України в межах справи №520/20688/23, а не з новим позовом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень процесуальним законом врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, шляхом встановлення відповідачу строку на подання звіту про виконання рішення суду або шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як правильно зазначив Харківський окружний адміністративний суд наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та/або КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачами на виконання судового рішення у справі № 520/20688/23 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в цій справі, правильно застосував положення пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №520/24143/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду