Справа № 440/6673/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6673/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Березіній С.Ю.,

представника позивача Коровяковської Т.В.,

представника відповідача Перерви М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" (далі по тексту - ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" / позивача) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Полтавській області / відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 5 від 08.02.2024.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що Верховний Суд у пунктах 38, 39 постанови від 25.05.2022 у справі № 1.380.2019.004011 зазначив, що при проведенні обрахунку штрафної санкції слід відштовхуватися від фактичного обсягу необлікованого товару.

"Зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею цього 20 Закону, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних (чи інших документів, які підтверджують оприбуткування товарів) за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 3апаси, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

У справі, що розглядається, суди встановили, що Підприємство мало всі первинні документи на товари, що реалізовувались, а облік товарних запасів вівся відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на що притягнення позивача до відповідальності, встановленої статтею 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, є безпідставним» (Постанова від 23.12.2021 № 810/2715/16 Верховний Суд. Касаційний адміністративний суд).

Більш того, питання правомірності висновків щодо порушення порядку обліку товарів полягає виключно за реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку, що було предметом розгляду Верховним Судом під час розгляду справ № 812/1508/17 (постанова від 03.04.2019) та № 806/2402/16 (постанова від 05.03.2019 р.).

Ураховуючи вищезазначене, наполягаємо, що висновки про порушення обліку пального можуть застосовуватись виключно у випадку реалізації не облікованого товару, без проведення розрахунків за нього через реєстратор розрахункових операції.

У свою чергу документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні тощо. А ведення обліку ТМЦ здійснюється саме підприємством згідно з обліковою політикою, затвердженою по ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ", а не господарською одиницею, якою є АЗС за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Велика Северинка, вул. Степова, 19а.

В Акті фактичної перевірки зазначено про начебто виявлення порушення порядку обліку товарних запасів на АЗС в зв язку з ненаданням документів. Але яких саме документів, відмінних від таких первинних бухгалтерських документів як видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, що надавалися під час фактичної перевірки, відсутність яких стала підставою для висновків податкового органу про начебто порушення порядку обліку пального, Акт фактичної перевірки не містить. Тобто, посилання перевіряючих на те, що під час проведення документальної (!!!) перевірки яка здійснювалася фактично під час проведення фактичної перевірки встановлено . відсутність документів, підтверджуючих постачання та оприбуткування пального. При цьому перевіряючим надавалися вся передбачена законодавством первинна документація, але, ґрунтуючись на документації, що не є первинною - актах приймання пального (не є обов`язковим документом) та нажаль, була складена з деякими технічними помилками, зроблено хибні висновки щодо відсутності підтверджуючої документації. Додатково до первинної документації на підтвердження того, що пальне було оприбутковане та належним чином відображене в бухгалтерському обліку, надаємо копій Х-звітів: за 07.11.2023 № 0084; за 07.12.2023 №0119; за 20.12.2023 № 0135; за 28.12.2023 №0144.

Більш того, питання правомірності висновків щодо порушення порядку обліку товарів полягає виключно за реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку, що було предметом розгляду Верховним Судом під час розгляду справ № 812/1508/17 (постанова від 03.04.2019 р.) та № 806/2402/16 (постанова від 05.03.2019 р.).

Висновки про порушення обліку пального можуть застосовуватись виключно у випадку реалізації не облікованого товару, без проведення розрахунків за нього через реєстратор розрахункових операції.

При здійсненні фактичної перевірки факту наявності у ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" необлікованого товару та його продажу без застосування реєстратора розрахункових операцій податковим органом не встановлено.

Акт фактичної перевірки не містить опису фактів та обставин, на підставі яких та яким чином податковим органом було встановлено здійснення ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" реалізації пального без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Навпаки, Актом фактичної перевірки встановлено застосування на господарській одиниці опломбованого, зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій, переведеного у фіскальний режим, із забезпеченням режиму попереднього програмування.

Всупереч вимогам, що ставляться до форми та змісту рішень суб`єкта владних повноважень, податкове повідомлення-рішення форми "С" від 08.02.2024 №5 не містить чіткого формулювання порушень, обставин та доказів порушень тощо. Так, як вбачається з розрахунку штрафних санкцій, до ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" застосовано штрафну санкцію, передбачену ч. 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в розмірі 150% вартості проданих з порушенням товарів. Однак, по-перше, відсутнє обґрунтування вчинення такого порушення повторно та без зазначення конкретизації такого порушення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" по справі (а.с. 94-99).

26.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції (а.с. 114).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 заяву позивача про участь представника представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" у засіданні в режимі відеоконференції у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено. Вирішено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції.

28.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДПС у Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи на його безпідставність. Під час проведення фактичної перевірки автозаправної станції з магазином, що належить ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" за адресою провадження діяльності: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Велика Северинка, вул. Степова, буд. 19а встановлено порушення порядку проведення розрахункових операцій. Так, ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" не проведення розрахункових операцій через РРО та не видача розрахункового документу встановленого зразка на суму 5792,56 грн 5792,56 * 150 % = 8688,84 гривень

В ході перевірки автозаправної станції з магазином, що належить ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" за адресою провадження діяльності встановлено, що ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" не ведеться у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації.

Так, здійснюється продаж товарів (паливно-мастильних матеріалів) на загальну суму 1442962,50 грн, без підтверджуючих документів щодо надходження даного товару, тобто не надано під час перевірки, яка проводилася, документів (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходилися на місці продажу (господарському об`єкті автозаправної станції), а саме: відсутні товарно-транспортні накладні на бензин А-95 Євро5 ВO, який був одержаний в кількості 8015 літрів (52,98 грн за літер) на суму 424643,70 грн, 4000л (за 50.48 грн за літер) на суму 201920,00 грн та паливо дизельне ДП 3 Євро5 ВО в кількості 6010,00 літрів (53,48 грн за літер) на суму 321414,80 грн, 7150 л (47,98 за літер) на суму 343057,00 грн та 3200 л (47 грн за літер) на суму 151936,00 грн, чим порушено пункт 12 статті 3 ЗУ № 265/95-ВР (а.с. 122-125).

09.07.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" на відзив. У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог, вказуючи, що Акт фактичної перевірки не містить опису фактів та обставин, на підставі яких та яким чином податковим органом було встановлено здійснення ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" реалізації пального без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Навпаки, Актом фактичної перевірки встановлено застосування на господарській одиниці опломбованого, зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій, переведеного у фіскальний режим, із забезпеченням режиму попереднього програмування.

Більш того, в рамках проведення фактичної перевірки податковому органу надавалися всі документи, пов`язані з предметом перевірки, в тому числі товарно - транспортні накладні, журнали обліку надходження нафтопродуктів та газу вуглеводного скрапленого, щоденні змінні звіти за формою 17-НП, 14-ГС, які в якості додатків додано до Акту фактичної перевірки, про що прямо зазначено в такому Акті, в тому числі товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, журнал обліку надходження нафтопродуктів, змінні звіти!

Та й більш того, відзив відповідача в додатках містить значний перелік копій документів, отриманих в ході проведення фактичної перевірки, в тому числі журнал обліку надходження нафтопродуктів.

Натомість, всі висновки контролюючого органу зроблено на підставі внутрішніх хибних переконань перевіряючого всупереч наявності всіх (!!!) первинних документів, а не на підставі законодавства, про що ним зазначено у Акті перевірки.

Більш того, наполягаємо, що під час фактичної перевірки, перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для складання акту перевірки та можливого застосування на його підставі штрафних санкцій. Таким чином, перевірка діяльності позивача за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій (а.с. 181-183).

Протокольною ухвалою від 13.08.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

22.08.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення ГУ ДПС у Полтавській області по справі (а.с. 202-203).

02.09.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" по справі (а.с. 211-216).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" здійснює свою господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі пальним. Позивач є платником ПДВ.

У період з 09.01.2024 по 18.01.2024, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області №3-п від 03.01.2024 (а.с. 172), посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" на АЗС за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Велика Северинка, вул. Степова, 19а.

За результатами проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Полтавській області складено акт від 18.01.2024 № 526/11/28/РРО/4463172 (а.с. 18-23), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

- пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями): не проведення розрахункових операцій через РРО та не видача розрахункового документу встановленого зразка на суму 5792,56 грн;

- пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями): реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) та ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів на загальну суму за цінами реалізації 1442962,50 грн.

На підставі висновків зазначеного акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Полтавській області відносно ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.02.2024 № 5, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і пункту 1 статті 17 та статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафні санкції в розмірі 1451651,34 грн (а.с. 58-59).

Не погодившись з правомірністю винесення податкового повідомлень-рішенням від 08.02.2024 № 5, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з такого.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (діла - Закону №265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Статтею 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до статті 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Слід зазначити, що 01.08.2020 набрав чинності Закон України від 20.09.2019 № 128-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг", яким стаття 20 Закону № 265/95-ВР викладена у новій редакції, де відповідальність суб`єктів господарювання передбачена не тільки за реалізацію необлікованих товарів, а і за ненадання документів, які підтверджують облік товарів.

Тобто, ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, визначено самостійною підставою для застосування штрафної санкції.

При цьому зазначеним Законом було уведено обов`язок суб`єктів господарювання надавати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів.

Такі висновки щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 280/6422/22.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів статті 8 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

За правилами статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Як зазначає відповідач, у ході перевірки автозаправної станції, що належить ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" за адресою провадження діяльності: Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Велиув Северинка, вул. Степова, 19а, встановлено, що ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" не ведеться у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації.

Так, здійснюється продаж товарів (паливно-мастильних матеріалів) на загальну суму 1442962,50 грн, без підтверджуючих документів щодо надходження даного товару, тобто не надано під час перевірки, яка проводилася, документів (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходилися на місці продажу (господарському об`єкті автозаправної станції), а саме: відсутні товарно-транспортні накладні на бензин А-95 Євро5 ВO, який був одержаний в кількості 8015 літрів (52,98 грн за літер) на суму 424643,70 грн, 4000 л (за 50.48 грн за літер) на суму 201920,00 грн та паливо дизельне ДП 3 Євро5 ВО в кількості 6010,00 літрів (53,48 грн за літер) на суму 321414,80 грн, 7150 л (47,98 за літер) на суму 343057,00 грн та 3200 л (47 грн за літер) на суму 151936,00 грн, чим порушено пункту 12 статті 3 ЗУ № 265/95-ВР.

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Згідно з підпунктом 10.2.1 пункту 10.2 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Відповідно до підпункту 10.2.10 пункту 10.2 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП (додаток 14).

При цьому акт приймання-здавання нафти є додатком 5 до Інструкції №281/171/578/155, а акт приймання-здавання нафтопродуктів з трубопроводу на АЗС є додатком 5 до Інструкції №281/171/578/155.

Виходячи з положень підпунктів 10.3.1-10.3.4 пункту 10.3 Інструкції №281/171/578/155, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою.

Відпуск нафтопродуктів за готівку, талони, платіжними картками відображається у змінному, звіті АЗС за формою №17-НП, а відпуск нафтопродуктів за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем, та відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

Відповідно до підпункту 10.4.1 пункту 10.4 розділу 10 Інструкції № 281/171/578/155 на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17- НП.

Після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою N 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС (підпункт 10.4.3).

Облік нафтопродуктів на АЗС регламентовано положеннями пункту 16 Інструкції №281/171/578/155.

Матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою N 17-НП. який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи (підпункт 16.1).

Бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ГІРК, ОРК з попередньої зміни, звіт про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі N 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства (підпункт 16.2).

Як стверджував у позовній заяві позивач та встановлено судом облік нафтопродуктів в реєстраторі розрахункових операцій підтверджується Z-звітами: за 07.11.2023 № 0084, за 07.12.2023 № 0119, за 20.12.2023 № 0135, за 28.12.2023 № 0144, журналом обліку надходження нафтопродуктів за формою № 13-НП та змінними звітами за формою № 17-НП (а.с. 25-32, 35-37, 43-45, 47-49, 54-57, 103). При цьому, позивач не може нести відповідальність за відсутність в базах даних контролюючого органу інформації, тим більше тієї, яка щоденно поступає до контролюючого органу у вигляді Z-звітів та щоденних добових довідок про фактичні залишки пального, які містять інформацію про надходження (оприбуткування) пального та про його облік (реалізацію та залишки).

07.11.2023 року на АЗС за адресою: Кіровоградська область, с. Велика Северинка, вул. Степова, 19-А було надходження дизельного палива в кількості 6010 літрів. Документом, що підтверджує надходження дизельного палива є товарно-транспортна накладна від 06.11.2023 №00431-75658-00661 та видаткова накладна № 431 від 06.11.2023 (а.с. 78, 229).

07.11.2023 року на АЗС за адресою: Кіровоградська область, с.Велика Северинка, вул. Степова 19-А було надходження бензину автомобільного в кількості 8015,00 літрів. Документом, що підтверджує перевезення та доставку автомобільного бензину є товарно-транспортна накладна від 06.11.2023 №00430-75657-00658 та видаткова накладна № 430 від 06.11.2023 (а.с. 79, 231).

08.12.2023 року на АЗС за адресою: Кіровоградська область, с. Велика Северинка, вул. Степова 19-А було надходження бензину автомобільного в кількості 4000,00 літрів. Документом, що підтверджує перевезення та доставку автомобільного бензину на АЗС є товарно-транспортна накладна від 07.12.2023 № 000005698 та видаткова накладна №047434 від 07.12.2023 (а.с. 81, 219-220)

08.12.2023 року на АЗС за адресою: Кіровоградська область, с. Велика Северинка, вул. Степова 19-А було надходження палива дизельного в кількості 7000,00 літрів. Документом, що підтверджує перевезення та доставку автомобільного бензину на АЗС є товарно-транспортна накладна від 07.12.2023 № 000005673 (а.с. 217-218).

20.12.2023 року на АЗС за адресою: Кіровоградська область, с. Велика Северинка, вул. Степова 19-А було надходження палива дизельного в кількості 7150,00 літрів. Документом, що підтверджує перевезення та доставку автомобільного бензину на АЗС є товарно-транспортна накладна від 19.12.2023 №НВ2023/9974 та видаткова накладна № 0000720 від 19.12.2023 (а.с. 74, 221-222).

28.12.2023 року на АЗС за адресою: Кіровоградська область, с. Велика Северинка, вул. Степова 19-А було надходження палива дизельного в кількості 3200,00 літрів. Документом, що підтверджує перевезення та доставку автомобільного бензину на АЗС є товарно-транспортна накладна від 26.12.2023 №000026-22 та видаткова накладна № РН-0001030 від 27.12.2023 (а.с. 76, 225-226).

Позивач зазначав, що під час проведення фактичної перевірки контролюючому органу надавались, як вищевказані документи так і змінні звіти за формою №17-НП зі зробленими в них відповідними записами про оприбуткування пального, що надійшло, та облік його руху при здійсненні реалізації, що відображено в акті фактичної перевірки.

Закон №265/95-ВР встановлює обов`язок платника надати документи щодо наявного на момент податкової перевірки товару, що підтверджують його облік та походження, та встановлює відповідальність за невиконання такого обов`язку.

Позивач надав до перевірки належні документи на підтвердження здійснення обліку нафтопродуктів.

Варто зазначити, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) та статті 20 цього Закону (щодо відповідальності за ненадання таких документів) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу», яке міститься у кожній з цих норм.

Згідно з нормами пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР платник податків зобов`язаний надати облікові документи лише щодо товарів, які безпосередньо на момент перевірки знаходяться у місці продажу, а не за весь період, що охоплений перевіркою.

Тобто, первинні документи на товари мають зберігатися в місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття (реалізації, списання тощо) останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 280/6422/22.

Відповідно до Акту від 18.01.2024 № 526/11/28/РРО/4463172 перевіркою встановлено непроведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (за результатами співставлення фактичних залишків з даними х-звіту виявлено нестача пального А-95 в резервуарі 2 у кількості 122 л по ціні 47,48 грн за 1 літр на загальну суму 5792,56 грн).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №823/1917/16 єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП та №17-НП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Тобто, вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватись методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією №281, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

У акті фактичної перевірки від 18.01.2024 №513/11/28/РРО/44763172 відсутні відомості співставлення даних обліку за 09.01.2024 звітів АЗС за формою №16-НП та №17-НП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах.

Відповідно до пункту 13.10 Інструкції №281/171/578/155 не дозволяється проведення інвентаризації складом інвентаризаційної комісії менше трьох фахівців.

Згідно з пунктом 13.13 Інструкції №281/171/578/155 під час здійснення інвентаризації нафти та/або нафтопродуктів необхідно:

перевірити наявність готівки, талонів, торгових карток і відомостей на АЗС;

визначити придатність до застосування ЗВТ (засіб вимірювальної техніки) та градуювальних таблиць. ЗВТ, що використовуються під час інвентаризації (у тому числі резервуари), мають бути повірені або пройти державну метрологічну атестацію;

визначити об`єм і масу нафти та/або нафтопродуктів за марками і видами в резервуарах, технологічних трубопроводах, залізничних цистернах, танках наливного судна в порядку, установленому цією Інструкцією.

Результати вимірювань у резервуарах і технологічних трубопроводах інвентаризаційною комісією заносяться до журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, а також до акта вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 3-НП (додаток 26). Розрахунки наявності нафти та/або нафтопродуктів у технологічних нафтопродуктопроводах підприємств заносяться до відомості наявності нафтопродуктів (нафти) у технологічних нафтопродуктопроводах за формою N 23-НП (додаток 27) та на АЗС до відомості нафтопродуктів у технологічних трубопроводах АЗС за формою N 35-НП (додаток 28);

якщо нафта або нафтопродукт зберігається в резервуарах з понтонами або з покрівлями, що плавають, то в процесі інвентаризації під час вимірювання в зоні спливання плаваючого покриття зливають продукт із резервуара до встановлення покриття на опори або доливають нафтопродукт до набуття покриттям плаваючого стану. У разі неможливості виконання цих робіт, а також відсутності градуювальних таблиць на зону спливання покриття рівень нафти або нафтопродукту в таких резервуарах визначають за даними бухгалтерського обліку;

переважити розфасовані нафтопродукти;

перевірити наявність готівки на АЗС;

занести до акта інвентаризації результати інвентаризації на підприємстві за формою N 24-НП і на АЗС - за формою N 25-НП, в танках наливного судна до акта інвентаризації нафтопродуктів (нафти) у суднах за формою N 26-НП (додаток 29), які підписуються всіма членами комісії та матеріально відповідальними особами;

акт інвентаризації нафти та/або нафтопродуктів скласти у двох примірниках, з яких перший примірник подається до бухгалтерської служби підприємства, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи;

зробити на прибуткових документах на нафту та/або нафтопродукти, що надійшли на підприємство і прийняті під час проведення інвентаризації матеріально відповідальною особою у

присутності членів інвентаризаційної комісії за підписом її голови, позначку "після інвентаризації" з відміткою дати запису.

Під час інвентаризації, що здійснюється у разі зміни матеріально відповідальних осіб, опис складається у трьох примірниках, з яких другий і третій примірники залишаються у матеріально відповідальних осіб, що приймають і здають нафту та/або нафтопродукти, інші товари та готівку;

бухгалтерській службі підприємства скласти порівняльну відомість результатів інвентаризації нафтопродуктів (нафти) за формою N 27-НП (додаток 30). Порівняльна відомість складається за марками і видами нафтопродуктів (нафти), за якими під час інвентаризації виявлені відхилення від облікових даних. При цьому нарахування та списання нестач у межах норм природних втрат, затверджених постановою Держпостачу СРСР від 26 березня 1986 року N 40 (v0040400-86 ) "Об утверждении норм естественной убыли нефтепродуктов при приеме, хранении, отпуске и транспортировании" (далі - норми природних втрат) та розрахунок відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 проводять за кожним резервуаром і кожним власником нафти та/або нафтопродуктів. Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів резервуарами місткістю до 100 куб.м, розрахунок природних втрат за кожним резервуаром під час приймання, зберігання та відпуску не є обов`язковим. Розрахунок природних втрат нафтопродуктів під час приймання, зберігання та відпуску здійснюється за марками і видами нафтопродукту; розрахунки природних втрат нафтопродуктів (нафти) за нормами здійснюються бухгалтерською службою підприємства на кожного власника нафти та/або нафтопродуктів і підписуються керівником підприємства та головним бухгалтером. Розрахунок природних втрат нафтопродуктів (нафти) на підприємстві відображаються за формою N 28-НП (додаток 31), а розрахунок природних втрат нафтопродуктів на АЗС - за формою N 29-НП (додаток 32);

відпуск нафти і нафтопродуктів та інших товарів під час здійснення інвентаризації забороняється;

переведення з однієї марки або виду (залежно від масової частки сірки) до іншої марки або виду нафтопродуктів (нафти) для взаємного заліку надлишків і нестач допускається, як виняток, за один і той самий період, в однієї і тієї самої матеріально відповідальної особи, одного й того самого найменування і в однакових кількостях. Дозволяється проводити взаємозалік олив і мастил, розфасованих до дрібної тари, що подібна за зовнішнім виглядом. Переведення нафтопродуктів (нафти) з однієї марки (виду) до іншої оформлюють актом переведення нафтопродуктів (нафти) з однієї марки до іншої за формою N 18-НП. Про допущену пересортицю нафтопродуктів (нафти) матеріально відповідальні особи подають до постійно діючої інвентаризаційної комісії вичерпні пояснення.

Переведення з однієї марки або виду (залежно від масової частки сірки) до іншої марки або виду нафтопродуктів (нафти) допускається в разі приймання нафтопродукту (нафти) однієї марки в резервуар на залишок іншої (за відсутності порожнього резервуара), а також у разі приймання декількох марок нафтопродуктів або дизельних палив з різним вмістом сірки по одному приймальному трубопроводу.

За приписами пункту 2 Інструкції №281/171/578/155 метрологічна атестація ЗВТ - дослідження ЗВТ з метою визначення їх метрологічних характеристик та встановлення придатності цих засобів до застосування.

У наданому до суду документі (а.с. 175) не зазначено та в ході розгляду справи відповідачем не повідомлено, які саме ЗВТ (засоби вимірювальної техніки) використовувалися для встановлення фактичних залишків ПММ, не зазначено метрологічних характеристик ЗВТ, не надано доказів метрологічної атестації використаних ЗВТ.

Акт вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 3-НП (додаток 26 до Інструкції №281/171/578/155) не складено.

Форма та зміст наданого до суду документу (а.с. 175) не відповідає формі та змісту акта вимірювання нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 3-НП, що є додатком 26 до Інструкції №281/171/578/155.

Доказів занесення до журналу реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП відповідачем до суду не надано.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, документ "фактичні залишки ПММ на АЗС, за адресою с. Велика Северинка, вул. Степова, 19а, ТОВ ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ", станом на 09.01.2024 не є допустимим доказом у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах, на як наслідок на підтвердження розміру (об`єму) фактичних залишків нафтопродуктів станом на 09.01.2024.

За приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не надано до суду допустимих доказів на підтвердження вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС станом на 09.01.2024 за методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією №281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Підсумовуючи викладене вище, суд критично оцінює твердження контролюючого органу про відхилення (недостачу та лишки) нафтопродуктів станом на 09.01.2024 в резервуарі № 1.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не доведено фактів порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за які до позивача застосовано фінансові санкції на підставі статей 17, 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 08.02.2024 № 5, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 1451651,34 грн, прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, адміністративний позов ТОВ "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" (, вул. Кісельова Володимира, 29, офіс 8, м.Полтава) до Головного управління ДПС у Полтавській області (, вул. Європейська, 4, м.Полтава) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Полтавській області № 5 від 08.02.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ СХІД РІТЕЙЛ" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21774,77 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.10.2024.

Суддя С.О. Удовіченко