Справа № 520/38196/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,
У грудні 2023 представник позивача адвоката ОСОБА_1 - адвокат Наконечний В.Л. звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви від 13.02.2024 щодо уточнення позовних вимог) просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - ВКДКА) від 30.11.2023 № XI-003/2023, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців;
- зобов`язати відповідача Раду адвокатів України виключити з Єдиного реєстру адвокатів України відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокату ОСОБА_1. на підставі рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2023 № XI-003/2023;
- стягнути з відповідача ВКДКА на користь адвоката ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 127.800 грн.
В рамках позовної заяви представником позивача адвоката ОСОБА_1 - адвокатом Наконечним В.Л. заявлено про те, що докази (договори, рахунки, тощо) відносно судових витрат, які позивач понесе у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження)) у задоволені вимог адміністративного позову адвокату ОСОБА_1. відмовлено.

02.04.2024 представник позивача адвоката ОСОБА_1 - адвокат Наконечний В.Л. звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (т. 3 а.с. 115-135), в якій просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат у справі № 520/38196/23 шляхом винесення додаткової постанови про стягнення:

1) 32 500.00 грн судових витрат з Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на користь адвоката ОСОБА_1.;

2) 29 500.00 грн судових витрат з Ради адвокатів України на користь адвоката ОСОБА_1.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника адвоката ОСОБА_1 - адвоката Наконечного В.Л. про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі.

Не погоджуючись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024, в апеляційній скарзі представник позивача адвоката ОСОБА_1 - адвокат Наконечний В.Л. просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2024, вважаючи судове рішення незаконним та необґрунтованим, з огляду на неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Також, в апеляційній скарзі представник позивача адвоката ОСОБА_1 - адвокат Наконечний В.Л. просив змінити розподіл судових витрат, які понесені в суді першої інстанції, стягнувши:

1) 51 182.92 грн 92 коп. судових витрат з ВКДКА;

2) 31 973.92 грн 92 коп. судових витрат з Ради адвокатів України.

23.09.2024 представником позивача адвоката ОСОБА_1. - адвокатом Наконечним В.Л. подано заяву щодо розподілу судових витрат, в якому просить стягнути з Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Ради адвокатів України на користь адвоката ОСОБА_1. витрати на професійну правничу допомогу, які понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 40 500.00 грн (т. 4 а.с. 191-207).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 частково задоволені вимоги апеляційної скарги представника позивача адвоката ОСОБА_1 - адвоката Наконечного В.Л., рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 скасовано в частині відмови у задоволенні вимог адвоката ОСОБА_1. про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2023 № XI-003/2023, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців, та зобов`язання відповідача Ради адвокатів України виключити з Єдиного реєстру адвокатів України відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокату ОСОБА_1. на підставі рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2023 № XI-003/2023, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2023 № XI-003/2023, яким адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на шість місяців.

Зобов`язано Недержавну некомерційну професійну організацію «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України видалити в Єдиному реєстрі адвокатів України у профайлі адвоката ОСОБА_1. інформацію в розділі «Інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю», в якому на день прийняття цієї постанови суду вказано: «Право на заняття адвокатською діяльністю запинено згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 30.11.2023 по 30.05.2024 на підставі рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2023.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024, - залишено без змін.

10.10.2024 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника позивача адвоката ОСОБА_1 - адвоката Наконечного В.Л. про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі з приводу розподілу судових витрат понесених позивачем.

15.10.2024 від ВКДКА надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по справі (т. 5 а.с. 27 - 40), в обґрунтування заяви відповідач посилається на необґрунтованість та неспівмірність сум витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.

Відповідач вказує на безпідставність витрат, пов`язаних з отриманням висновку експерта, який є неналежним та недопустимим доказом, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви у його правильності та безпідставність заявленої суми судового збору, що був сплачений під час розгляду справи у суді першої інстанції за подання заяви про забезпечення позову (у задоволенні якої відмовлено судом першої інстанції) та за подання апеляційної скарги на вказану ухвалу (яка також залишена без задоволення судом апеляційної інстанції).

Також відповідач зазначає про нелогічність та відсутність необхідності залучення позивачем, як особою зі спеціальним статусом адвоката, який особисто приймав участь у розгляді цієї справи в суді апеляційної інстанції, іншого адвоката, як представника - у зв`язку із чим вважає заявлену стороною позивача вимогу щодо стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу такою, що не підлягає задоволенню, тим паче, що докази проведення взаєморозрахунків між позивачем та його представником на заявлену суму станом на день направлення цього заперечення у справі відсутні.

Зазначає, що представником позивача не надано до суду доказів здійснення фактичної оплати позивачем за договором про надання правничої допомоги.

Посилається на те, що зазначена справа не є складною, підтвердженням чого є розгляд її судом першої інстанції у спрощеному позовному провадженні (без виклику сторін), яке призначене для розгляду справ незначної складності. Доводи про відношення цієї справи до надскладної категорії тих, що стосуються свободи вираження поглядів і переконань не заслуговують на увагу, оскільки ця справа стосується притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики під час публікації дописів, які принижують честь адвокатури, в мережі інтернет.

За приписами ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Колегія суддів зауважує, що додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи заяви представника позивача адвоката ОСОБА_1 - адвоката Наконечного В.Л. та заперечень ВКДКА, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що з наявної в матеріалах справи платіжної інструкції № 7079-1166-1741-9116 від 27.12.2023 (т. 1 а.с. 16) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 858.88 грн (надмірно сплачено 214.88 грн), згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 29.04.2024 за подання апеляційної скарги позивачем сплачено - 1 288.32 грн (т. 3 а.с. 184).

Враховуючи висновки суду апеляційної інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 139 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань ВКДКА, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1 888.00 грн.

Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги на ухвалу щодо відмови у забезпеченні позову, колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2024 у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1. про забезпечення позову, - відмовлено.

Беручи до уваги те, що заява про забезпечення позову була залишена судом без задоволення, колегія суддів, керуючись ст. 139 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача в частині стягнення з відповідача судового збору у цій частині.

Теж саме стосується і сплаченого позивачем судового збору за майнову вимогу, щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 127 800.00 грн, оскільки в цій частині в задоволенні позову судом апеляційної інстанції відмовлено.

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст.139 КС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18, від 26.09.2024 у справі № 440/12065/21 які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що представництво інтересів позивача адвоката ОСОБА_1. здійснювалося адвокатом Наконечним В.Л., що підтверджується договором про надання правової допомоги № 05/09-21 від 22.09.2021 (т. 3 а.с. 198-134).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4584 від 21.06.2011, ордер серія АА № 1386062 від 25.12.2023 (т. 1 а.с. 216-217), договір про надання правової допомоги № 05/09-21 від 22.09.2021, додаткову угоду № 1 до договору № 05/09-21 від 22.09.2021, акт про надання послуг № 01/04-2024-1А від 01.04.2024, рахунок на оплату № 01/04-2024-1Р від 01.04.2024, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № N1GKA4898М від 02.04.2024 про часткову оплату згідно рахунку на оплату № 01/04-2024-1Р від 01.04.2024, посадочний документ № DE1B4690-EFBCF77F-0001, квиток № 1023431 (т. 3 а.с. 119-135), акт про надання послуг № 23/09-2024-1А від 23.09.2024, рахунок на оплату № 23/09-2024-1Р від 23.09.2024, посадочний документ № EA7B472A-623B4426-0001, № D9CB472A-EA85CBF4-0001, квиток № НОМЕР_1 (т. 4 а.с. 206-211).

Відповідно до п. 4.1 Договору № 05/09-21 за надання правничої допомоги клієнт оплачує виконавцю гонорар (вартість послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 05/09-21 клієнт здійснює сплату вартості послуг :

1. після настання певної події, яка вказується в рахунку на оплату;

2. або протягом п`яти робочих днів з моменту отримання рахунку на оплату послуг, якщо інше не передбачено в самому рахунку.

За домовленістю сторін оплата послуг може здійснюватися клієнтом в іншому порядку, одним платежем та/або частинами.

Відповідно до п. 4.3 Договору № 05/09-21 вартість послуг, що надаються, розраховується :

1. у фіксованому розмірі ( коли можна точно визначити обсяг наданих послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь - якій формі);

2. враховуючи погодинні ставки.

Відповідно до п. 4.4 Договору № 05/09-21 після завершення надання правничої допомоги або її частини виконавець складає акт та надає його клієнту. В акті зазначаються послуги, фактично надані виконавцем, розмір фактично витраченого часу (у випадку погодинних ставок), гонорару виконавця, а також розмір фактичних витрат.

Відповідно до п. 4.5 Договору № 05/09-21 клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю гонорар протягом 5 календарних днів з моменту погодження акту або з моменту коли такий акт вважається погодженими.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 до Договору № 05/09-21 сторони домовились внести такі зміни до договору :

абзац 4 п. 4.3 викласти в такій редакції :

погодинна ставка в 2023 : адвоката складає - 2 000.00 грн.; помічник адвоката, помічник юриста - 800.00 грн.

Згідно акту про надання послуг № 01/04-2024-1А від 01.04.2024 (т. 3 а.с. 124-126) адвокатам Наконечним В.Л. було надано наступні послуги :

1. 28.12.2023 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ВКДКА від 30.11.2023 № XI-003/2023, зобов`язання вчинити дії, а також стягнення моральної шкоди - витрачено часу : 12 год., сума : 24 000.00 грн.

2. 28.12.2023 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення ВКДКА від 30.11.2023 № XI-003/2023 - витрачено часу : 2 год., сума : 4 000.00 грн.

3. 12.01.2024 - підготовка та подання до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 про відмову у забезпеченні позову - витрачено часу : 3 год., сума : 6 000.00 грн.

4. 15.01.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду відповіді на відзив Ради адвокатів України - витрачено часу : 1 год., сума : 2 000.00 грн.

5. 24.01.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду відповіді на відзив ВКДКА - витрачено часу : 3 год., сума : 6 000.00 грн.

6. 24.01.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду заперечення проти клопотання Ради адвокатів України про постановлення окремої ухвали суду - витрачено часу : 1 год., сума : 2 000.00 грн.

7. 30.01.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду клопотання про приєднання доказів - витрачено часу : 20 хв., сума : 666.67 грн.

8. 13.02.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду заяви про збільшення позовних вимог - витрачено часу : 30 хв., сума : 1000.00 грн.

9. 26.02.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду пояснення щодо заперечень ВКДКА на заяву представника позивача про уточнення та збільшення позовних вимог від 13.02.2024 - витрачено часу : 30 хв., сума : 1000.00 грн.

10. 13.03.2024 - підготовка та подання до Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про приєднання доказів - витрачено часу : 20 хв., сума : 666.67 грн.

11. 19.03.2024 - участь у судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 про відмову у забезпеченні позову (з урахуванням часу на дорогу з м. Києва до м. Харкова та у зворотному напрямку, в т.ч. включена вартість квитків в сумі 1 324.52 грн) - витрачено часу : 23 год., сума : 10 000.00 грн.

12. 20.03.2024 - підготовка та подання до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - витрачено часу : 20 хв., сума : 666.66 грн.

13. 26.03.2024 - участь у режимі відеоконференції у судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 про відмову у забезпеченні позову (з урахуванням часу очікування судового засідання) - витрачено часу : 1 год., сума : 2 000.00 грн.

14. 01.04.2024 - підготовка та подання до Харківського окружного адміністративного суду заяви про ухвалення додаткового рішення - витрачено часу : 1 год., сума : 2 000.00 грн.

Загальна вартість наданих послуг в суді першої інстанції складає 62 000.00 грн.

Згідно акту про надання послуг № 23/09-2024-1А від 23.09.2024 (т. 4 а.с. 206-207) адвокатам Наконечним В.Л. було надано наступні послуги :

1. 29.04.2024 - підготовка та подання до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 - витрачено часу : 12 год., сума : 24 000.00 грн.

2. 29.07.2024 - підготовка та подання до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - витрачено часу : 15 хв., сума : 500.00 грн.

3. 03.09.2024 - участь у судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду при розгляді апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 (з урахуванням часу на дорогу з м. Києва до м. Харкова та у зворотному напрямку, в т.ч. включена вартість квитків в сумі 1 493.26 грн) - витрачено часу : 24 год., сума : 10 000.00 грн.

4. 23.09.2024 - підготовка та подання до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про приєднання доказів, розподіл судових витрат та участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - витрачено часу : 2 год., сума : 4 000.00 грн.

5. 03.10.2024 - участь в судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду (з урахуванням часу підготовки промови під час дебатів, часу очікування та судового засідання - витрачено часу : 1 год., сума : 2 000.00 грн.

Загальна вартість наданих послуг в суді апеляційної інстанції складає 40 500.00 грн.

Загальна вартість наданих послуг в суді першої та апеляційної інстанції складає 102 500.00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі № 9901/459/21 зауважила участь у судовому засіданні не є формальною присутністю в ньому, а супроводжується підготовкою адвоката до цього засідання, витрачанням часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередню участю в судовому засіданні.

Велика Палата Верховного Суду погодилась із доводами позивача, що, обов`язок адвоката щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді передбачає не лише відповідальність за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а зобов`язує адвоката вчинити комплекс дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним судом в додатковому рішенні від 17.04.2024 у справі № 9901/425/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2023 у справі № 160/17970/21 зазначив, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ста. 139 КАС України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 200/10535/19-а, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 09.05.2023 у справі № 340/9009/21, від 08.11.2023 у справі № 160/17970/21, від 16.05.2024 у справі № 320/4539/21, від 17.10.2024 у справі № 580/7963/21, Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 9901/459/21.

Так, представник відповідача, ВКДКА, заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги неспівмірні зі складністю справи.

Представник Ради адвокатів України, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи ВКДКА щодо неспівмірні витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду від 12.04.2023 у справі № 540/707/20.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 у справі № 820/4280/, від 12.12.2019 у справі № 2040/6747/18, у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі № 520/6161/19, від 26.09.2024 у справі №440/12065/21.

Колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу через відсутність доказів здійснення фактичної оплати всієї суми витрат на правничу допомогу.

Питання застосування частини 7 статті 139 КАС України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20, від 05.03.2021 у справі № 200/10801/19-а, від 16.03.2021 у справі № 520/12065/19 у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.06.2024 № 808/1564/18, від 17.07.2024 у справі № 9901/425/21.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний підхід щодо застосування положення ч. 7 ст. 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу застосовано Верховним Судом у постановах від 26.06.2019 у справі № 813/481/18, від 02.10.2019 у справі № 815/1479/18, від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20, від 14.06.2023 у справі № 1340/5680/18, від 17.07.2024 у справі № 9901/425/21.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення про те, що сам позивач є адвокатом, оскільки це жодним чином не нівелює його права користуватися правничою допомогою іншого адвоката та не є законною та обґрунтованою підставою для відмови у задоволенні такої заяви.

Проте, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу за надання послуг щодо підготовки та подання до суду заяви про забезпечення позову, підготовки та подання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 про відмову у забезпеченні позову, участь у судових засіданнях Другого апеляційного адміністративного суду при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 про відмову у забезпеченні позову, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2023, яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2024 у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1. про забезпечення позову, - відмовлено.

Беручи до уваги, що заява про забезпечення позову була залишена судом без задоволення, колегія суддів, керуючись ст. 139 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 23 333.33 грн, які були понесені ним у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

Також колегія суддів зазначає, що як вбачається з акту про надання послуг № 01/04-2024-1А вартість послуг за написання відповідей на відзив ВКДКА та відзив Ради адвокатів України складає - 8 000.00 грн.

Дослідивши зміст вказаних відповідей на відзиви на позовну заяву відповідачів, колегією суддів встановлено, що останні частково дублюють доводи, викладені в адміністративному позові, мають посилання лише на доказову базу, викладену у позові та не є значними за обсягом.

Отже, за вказаних обставин витрачений адвокатом час на складення відповідей на відзиви на позовну заяву (4 год) не відповідає реальному фактично витраченому часу на складення таких, є завищеним та неспівмірним із обсягом та складністю виконаних робіт.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що послуги з надання правової допомоги у вказаній частині підлягають відшкодуванню лише у розмірі 2 000.00 грн, що дорівнює 1 годині вартості роботи адвоката відповідно до умов розрахунку витрат.

Колегія суддів, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду заявником документів, їх значення для спору, дійшла до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу понесену в суді першої та апеляційної інстанції, який складає 102 500.00 грн (62 000.00 грн. - в першій інстанції, 40 500.00 грн. - в апеляційній інстанції) не є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, в актах приймання-передачі наданих послуг від 01.04.2024 та від 23.09.2024 не обґрунтовано час, витрачений адвокатом, на складання позовної заяви (12 год.), як і не обґрунтовано час, витрачений адвокатом на складання апеляційної скарги (12 год.)

Крім того, колегія суддів зазначає, що участь одного адвоката ( ОСОБА_2 ) при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.11.2020 у справі № 520/7431/19.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складність даної справи (змістовна частина апеляційної скарги складається переважно з обставин справи та доводів, наведених у позовній заяві), те, що станом на дату звернення позивача до суду сформовано сталу судову практику, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом апеляційної інстанції рішення про часткове задоволення вимог позовної заяви, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань ВКДКА - 47 166.68 грн (28 666.68 грн витрати понесені в першій інстанції, 18 500.00 грн. - в апеляційній інстанції).

При цьому, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постановах від 16.05.2024 у справі № 500/4836/23, від 21.09.2023 у справі № 160/20444/21, від 24.04.2023 у справі № 300/3800/22 сформулював висновок про те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що судові витрати у даній справі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме ВКДКА, оскільки з огляду на встановлені судами обставини та підстави задоволення позову, спір у цій справі виник саме внаслідок неправомірних дій ВКДКА.

Стосовно стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на проведення експертизи, то колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати чи пов`язані заявлені стороною витрати з розглядом справи та чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або викликала справа публічний інтерес, тощо.

Також колегія суддів зазначає, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Положення ст. 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Таким чином КАС України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі № 824/647/19-а.

Як вбачається з матеріалів справи замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача, за для підтвердження завданої йому рішенням (діями) ВКДКА моральної шкоди в розмірі 127.800 грн.

Колегія суддів зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 відмовлено в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача ВКДКА на користь адвоката ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 127.800 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку у розмірі 16 209.00 грн.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з прийняттям додаткової постанови про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ВКДКА : 1888.00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 47 166.68 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача адвоката ОСОБА_1 - адвоката Наконечного Віталія Леонідовича задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі № 520/38196/23.

Стягнути з Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури () на користь адвоката ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): 1888 (одну тисячу вісімсот вісімдесят вісім) гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 47 166 (сорок сім тисяч сто шістдесят шість) гривень 68 копійок у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Курило Л.В.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 29.10.2024.