Справа № 120/6045/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №120/6045/24

адміністративне провадження №К/990/34532/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року

у справі №120/6045/24

за позовом ОСОБА_1

до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький)

про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) про визнання протиправним та скасування рішення разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Не погодившись із судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року залишено без руху, ухвалою від 05 липня 2024 року продовжено ОСОБА_1 термін для усунення недоліків апеляційної скарги, а ухвалою від 24 липня 2024 року на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала, оскільки вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху позивачка не виконала.

09 вересня 2024 року до Касаційного адміністративного суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2024 року у справі № 120/6045/24.

Верховний Суд ухвалою від 20 вересня 2024 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника, надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання документа на підтвердження пільги щодо сплати судового збору або документа про сплату судового збору.

У зв`язку з ухваленням ВРП рішення від 24 вересня 2024 року № 2777/0/15-24 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказу Голови Верховного Суду від 24 вересня 2024 року № 1937/0/5-24 про відрахування судді ОСОБА_2 зі штату Верховного Суду протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2024 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року № 1108, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Жук А.В., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.

На адресу Верховного Суду надійшла заява щодо виконання ухвали від 20 вересня 2024 року.

Перевіряючи заява щодо виконання ухвали від 20 вересня 2024 року на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення без розгляду з огляду на таке.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Між тим, за правилами частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Судом встановлено, що подану касаційну скаргу ОСОБА_1 підписано на першій сторінці у верхньому лівому куті, при цьому після тексту скарги особистий підпис скаржника відсутній.

З цього приводу колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23, згідно якого підпис має бути розташований після основного тексту документа для підтвердження дійсного волевиявлення особи та згоди з його змістом. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила:

« 36. Підпис - це графічний знак або набір знаків, який особа ставить на документі для підтвердження його автентичності, згоди або авторства.

37. Зазвичай підпис розташовується у кінці документа після його основного тексту та відомостей про додатки (у разі їх наявності).

38. Наведене зумовлене тим, що підпис ідентифікує автора і слугує задля підтвердження того, що особа, яка його підписала, ознайомлена із документом і погоджується з його змістом. В юридичному сенсі, підпис є підтвердженням певної дії, угоди чи зобов`язання і надає документу юридичну силу.

…

52. Викладене не лише забезпечує логічність, послідовність і зрозумілість викладу змісту апеляційної скарги, але й слугує запобіжником від зловживання учасниками процесу своїми процесуальними правами, оскільки унеможливить виникнення такої ситуації, коли в одному разі заявник стверджуватиме, що процесуальний документ ним підписаний, а в іншому разі - ні.

53. Сформульований принцип гарантуватиме однозначність правових наслідків подання апеляційної скарги та унеможливлюватиме неоднозначне тлумачення його змісту іншими учасниками справи.

54. Верховний Суд так само повинен враховувати і стандарти, які склалися в Україні, щодо ділового письма загалом.

55. Загальноприйнятою практикою є розташування підпису автора документа наприкінці нього. Таке розташування підпису логічно завершує виклад думок автора та підтверджує його згоду з усім написаним вище; до того ж воно відповідає загальним правилам композиції тексту і сприяє його кращому сприйняттю. Відступ від цього стандарту може призвести до сумнівів у дійсності документа або його окремих частин.

56. Зміст ділового і процесуального письма так само підкоряється правилам правопису української мови: у процесуальному законі немає посилання на те, що письмо здійснюється зліва направо і згори донизу, проте є усталеним саме використання правил правопису української мови, що є обов`язковим за замовчуванням.

…

63. Підпис перед текстом документа не виконуватиме посвідчувальної функції щодо його змісту, може виконувати інші завдання, зокрема візування.

64. Такої ж позиції щодо місця розташування підпису дотримується у своїй практиці й Європейський суд з прав людини, який у роз`ясненні «Типові помилки під час заповнення заяви і як їх уникнути» (Common Mistakes inFilling in the Application Form and How to Avoid Them) помилкою № 5 визначив надсилання документів без оригінального підпису в кінці (not sending the application form with the original signature at the end).

65. Отже, належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності).

…

73. З урахуванням наведених мотивів цієї постанови, з метою формування єдиної правозастосовної практики Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/11814/21-а, від 28 березня 2023 року у справі № 120/2708/22, від 17 травня 2023 року у справі № 120/2366/22-а, від 08 червня 2023 року у справі № 120/5397/22, щодо вирішення питання про прийняття судом документа, що не містить підпису особи, яка його подала, під текстом скарги або під відміткою про наявність додатків, та зазначає, що належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), що свідчитиме про дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливить спотворення його змісту. Такий підхід запобігатиме зловживанню заявником своїми процесуальними правами в частині оспорення юридичної сили документа (його підписання чи непідписання), а також усуватиме сумніви в інших учасників відповідних правовідносин щодо правових наслідків подання такого документа.

74. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що такий підхід не звужує обсягу існуючих процесуальних прав учасників судового процесу, а створює підґрунтя для належного використання таких прав та запобігає їх зловживанню. У такому разі потреба в дотриманні завдання відповідного судочинства превалює над бажанням особи розташувати підпис в іншому місці, ніж під текстом його документа, особливо коли таке бажання не має переконливого обґрунтування.».

З огляду на викладене, Верховний Суд констатує, що подана ОСОБА_1 заява є такою, що не підписана скаржником після викладу тексту цієї заяви.

Відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

За наведених обставин, подану ОСОБА_1 заяву щодо виконання ухвали від 20 вересня 2024 року, необхідно повернути без розгляду.

Водночас, відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.

З метою забезпечення реалізації особою наданого їй права на касаційне оскарження судового рішення, Верховний Суд прийшов до висновку про можливість для продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків, для надання можливості позивачу усунути недоліки касаційної скарги.

Крім того, враховуючи, що подана у цій справі касаційна скарга, яка була залишена Верховним Судом без руху, також не містить підпису скаржника після викладу тексту то скаржнику необхідно подати касаційну скаргу в новій редакції з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23.

Отже, суд констатує, що для можливості прийняття касаційної скарги, позивачу необхідно подати касаційну скаргу в новій редакції з врахуванням вищенаведеного та надати документ на підтвердження пільги щодо сплати судового збору або документа про сплату судового збору.

Керуючись частиною третьою статті 3, статтями 121, 167, 332,КАС України, Суд -

УХВАЛИВ :

1. Заяву подану ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного суду від 20 вересня 2024 року повернути без розгляду.

2. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом:

- подання касаційної скарги в новій редакції з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23;

- надання документа на підтвердження пільги щодо сплати судового збору або документа про сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду