Справа № 641/9965/16-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р.Справа № 641/9965/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.09.2024, (головуючий суддя І інстанції: Чайка І.В.) року по справі № 641/9965/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасування рішень суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 05.10.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні її на щомісячне грошове утримання.

Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 довічне грошове утримання відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ, починаючи з 01 жовтня 2016 року.

В решті позову відмовлено.

07.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківський області, які полягають у відмові робити перерахунок довічного грошового утримання на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року починаючи з 01.03.2020 року та її невиплаті позивачу відповідно до Постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року по справі 641/9965/16-а з урахуванням здійснених виплат також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області на виконання постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року по справі 641/9965/16-а здійснити перерахунок та виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання з 01.03.2020 року на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року з урахуванням здійснених виплат також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківський області в місячний термін подати до суду звіт про виконання постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року по справі 641/9965/16-а в частині здійсненого перерахунку та виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.03.2020 року на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року з урахуванням здійснених виплат.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.09.2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківський області, які полягають у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок довічного грошового утримання на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року починаючи з 01.03.2020 року та її невиплаті позивачу відповідно до Постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року по справі 641/9965/16-а з урахуванням здійснених виплат;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківський області на виконання постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року по справі 641/9965/16-а здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання з 01.03.2020 року на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року з урахуванням здійснених виплат ;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківський області в місячний термін подати до суду звіт про виконання постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 року по справі 641/9965/16-а в частині здійсненого перерахунку та виплату заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01.03.2020 року на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року з урахуванням здійснених виплат .

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з ухвалою суду, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, просить її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволені заяви відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 виконана повністю, виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням відрахованого податку на доходи фізичної особи та військовий збір розпочато з 01.05.2017, а саме: розмір щомісячного довічного грошового утримання за травень 2017 року та нараховані кошти за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 на загальну суму 66522,75 грн. повністю виплачено позивачу у травні 2017 року через поточний рахунок банківської установи ПАТ МЕГАБАНК.

Зазначає, що покладення обов`язку провести перерахунок пенсії на підставі оновлених довідок виданих в 2020,2023 є фактично новим спором, який має бути вирішений під час пред`явлення адміністративного позову, а не заяви в порядку ст. 383 КАС України.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви в порядку ст. 383 КАС України є неправомірним, а тому ухвала підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 не надала відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.

Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені зокрема статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими заявником.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2016 скасовано рішення Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова від 05.10.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні її на щомісячне грошове утримання та зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 довічне грошове утримання відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VІ, починаючи з 01 жовтня 2016 року.

Відповідачем, на виконання судового рішення від 29.12.2016, призначено та виплачено ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» починаючи з 01 жовтня 2016 року 19 140 грн., з 01.01.2018 року 23 258,40 грн., з 01.02.2019 38 036,40 грн. (а.с.219).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримані довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за вих. №51 від 19.10.2020 року, № 374, № 372, № 376, № 373 від 29.11.2023 року, які не пред`являлися до пенсійного органу.

Визнаючи протиправними дії пенсійного органу та покладаючи на нього обов`язок здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді на підставі довідок про розмір суддівської винагороди за 2020, 2023 суд першої інстанції не врахував, що вказані довідки до пенсійного органу не надавалися, постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.12.2016 вказані вимоги не розглядалися, та судом такого обов`язку на пенсійний орган покладено не було, отже підстави для визнання протиправними дій пенсійного органу в частині відмови здійснити перерахунок пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок довічного утримання на підставі довідок за 2020,2023 відсутні.

Слід врахувати, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Аналізуючи зміст поданої позивачем заяви та матеріали даної справи, колегія суддів вважає, що вимоги заявника фактично становлять новий предмет спору, адже ухвалюючи рішення від 29.12.2016 суд виходив лише із того, що на запит позивача відповідачем було надано відповідь не по суті поставленого запитання.

З огляду на викладене, доводи апелянта спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.09.2024 по справі № 641/9965/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 28.10.2024 року