Справа № 580/7250/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року справа № 580/7250/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 , у перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , з 01.08.2023 року пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 70%.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що на думку позивача, відповідачем під час розрахунку призначені пенсії не враховані документи, що містяться в пенсійній справі і які підтверджують звільнення позивача через хворобу, тобто, згідно з пунктом "а" ст. 13 Закону №2262-XII. Отже, на думку позивача, йому мало бути призначено 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, як звільненому за станом здоров`я.

Відповідачем до суду надано відзив в якому останній не погоджується з вимогами адміністративного позову, вважає їх не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Вказує, що оскільки позивач звільнений зі служби не у відставку, а у запас у зв`язку з хворобою, то відповідно до норм чинного законодавства він не має права на перерахунок пенсії з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, яка призначається лише особам, звільненим у відставку за віком або станом здоров`я. Таким чином, пенсія виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до наказу УМВС України в Черкаській області від 24.07.2015 №199 о/с ОСОБА_1 звільнений у запас ЗС України з органів внутрішніх справ України на підставі п. 64 «Б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ через хворобу.

Підставою для прийняття вказаного наказу стало, зокрема, свідоцтво про хворобу №293, видане військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області 08 липня 2015 року, у якому зазначено, що позивач не придатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час.

Відповідно до довідки з автоматизованої системи розрахунку пенсії, пенсію позивачу нараховано основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення (вислуга років 25).

24.06.2024 позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 55% (з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ) відповідних сум грошового забезпечення.

Листом-відповіддю від 09.07.2024 №9320-9051/К-03/8-2300/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позивачу відмовлено у вказаному перерахунку пенсії, зазначивши, що він звільнився у запас (а не у відставку) через хворобу, у зв`язку з цим не має права на доплату у розмірі 5% відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Пунктом "а" статті 13 вказаного Закону (в редакції на час призначення позивачу пенсії) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, зазначена норма Закону №2262-ХІІ на час призначення позивачу пенсії передбачала, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені зі служби і на день звільнення мали вислугу 20 календарних років і більше, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 50 процентів відповідної суми грошового забезпечення. При цьому за кожний рік вислуги понад 20 років призначається 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу, при звільненні особи рядового і начальницького складу зі служби «у відставку» за віком або за станом здоров`я, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

На час звільнення позивача зі служби, порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначався постановою КМУ від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» та «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

За змістом вимог статті 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Таким чином, Положення №114 передбачало два різних види звільнення, а саме: в запас (з постановкою на військовий облік) і у відставку (із зняттям з військового обліку).

З матеріалів справи вбачається, позивач звільнений з органів внутрішніх справ на підставі п. «Б» статті 64 Положення № 114, яким визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, поряд з іншим, звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

При цьому, згідно з п. «Б» статті 65 Положення №114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Отже, за наявності відповідних підстав і фактичних обставин особи рядового і начальницького складу можуть бути звільнені зі служби через хворобу в запас (з постановкою на військовий облік) або у відставку (із зняттям з військового обліку).

Згідно свідоцтва про хворобу №293 від 08.07.2015, військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час, у зв`язку з чим і був звільнений у запас, а не у відставку.

Натомість, пункт «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачає призначення пенсії особам, звільненим у запас за станом здоров`я (через хворобу), в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки позивач був звільнений у запас, тобто з постановкою на військовий облік, а не у відставку із зняттям з військового обліку, то підстави для призначення йому пенсії в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення були відсутні.

Крім того, за правилами ст. 63 Закону № 2262-XII, пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Водночас з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" внесено зміни в п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII та розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі п."а" ч. 1 ст.13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних сил України за п. 64 "б" (через хворобу ) 24.07.2015.

Однак, вказані зміни застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак, необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є також звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки позивача звільнено зі служби у запас через хворобу, а не у відставку за віком, за станом здоров`я, на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, то відповідно до наведених вище норм законодавства він не набув права на перерахунок пенсії з урахуванням 55 відсотків до грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.02.2021 у справі №1.380.2019.000262 та від 11.03.2021 у справі №1.380.2019.002722, від 13.04.2022 у справі №0540/6069/18-а, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення цього спору.

За сукупністю встановлених обставин, в межах даних правовідносин суд не вбачає протиправних дій або бездіяльності відповідача, які б могли стати підставою для задоволення позову та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370, 378 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР