Справа № 712/12484/24
Суддя: Пересунько Я. В.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/162/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.В.,

за участі адвоката Альбердієвої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2024 року адвокат Альбердієва І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з указаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №1610/М/2024 від 9 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 9.10.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю у нього військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення такого документу на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням вимоги частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-ХІІ зі змінами, та п. 10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р.

На підставі вказаного протоколу було винесено оскаржувану постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 9 жовтня 2024 року за №1610/М/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України.

У позовній заяві позивач зазначає, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 він пред`являв посвідчення про приписку № НОМЕР_1 від 17.01.2008 року до призовної дільниці, яку отримав при досягненні 16 річного віку. Він перебував у статусі призовника до 2018 року, тобто до настання 27 річного віку, але відповідач не викликав його для оформлення військово-облікового документу.

На думку позивача, доводи відповідача про «відсутність військово-облікового документа військовозобов`язаного» є необ`єктивними та неаргументованими, оскільки жоден із наведених відповідачем у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності нормативних документів не містить визначення військово-облікового документа військовозобов`язаного.

Разом з тим позивач через мобільний додаток «Резерв +» оновив свої дані 20.05.2024 року, про що свідчить відмітка «Дані уточнено вчасно».

За таких обставин позивач вважає, що відповідачем не доведено наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в його діях і жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на позов від ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відзив обгрунтовано тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ХІ було внесено зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані за місцем свого перебування або знаходження. Таким чином, у передбачений законом період уточнення даних всі військовозобов`язані чоловіки мали добровільно стати на облік і отримати військово-облікові документи, в разі якщо їх не отримали з тих чи інших причин. Водночас ОСОБА_1 не виконав покладеного на нього обов`язку в період із 16.05.2024 по 17.07.2024 та не отримав військово-облікового документу, за що й був притягнутий до адміністративної відповідальності. 09 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП через відсутність військово-облікового документу. На той час у нього не було зауважень до протоколу, а письмові пояснення в протоколі свідчать що він розумів, у зв`язку з чим такий протокол складено та підтвердив факт відсутності військово-облікового документа.

У вступному слові 30 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Альбердієва І.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про день та час розгляду належним чином.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини

За змістом ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Пунктом 1 частини 9 статті 1 вказаного Закону передбачено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно із пунктом 3 частини 9 статті 1 цього ж Закону призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Судом установлено, що 17 січня 2008 року ОСОБА_1 отримав посвідчення про приписку до призовної дільниці № 21089 у м.Черкаси як придатний до військової служби призовник і того ж дня був взятий на облік в Черкаському міському військовому комісаріаті Черкаської області.

21 листопада 2018 року ОСОБА_1 досяг віку 27 років та як особа, яка досягла граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах (відповідно до чинної на той час редакції статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»), з оформленням відповідного військово-облікового документу.

Відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 (протокол № 42 від 28 листопада 2018 року) громадянина ОСОБА_1 звільнено від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 27 річного віку, зараховано в запас, а матеріали направлено до правоохоронних органів як на призовника, який ухилявся від призову.

На вказаному витязі міститься резолюція військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28 грудня 2018 року «видати військовий квиток».

Таким чином, після досягнення 27 річного віку, тобто з 21 листопада 2018 року ОСОБА_1 мав можливість отримати військово-обліковий документ у ІНФОРМАЦІЯ_5 (тепер ІНФОРМАЦІЯ_6 ), але не зробив цього.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року (набрав чинності 18 травня 2024 року) було внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що: 1) військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження; 2) у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом установлено, що 9 жовтня 2024 року оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. солдатом ОСОБА_2 складено протокол № 1610/М/2024 про адміністративне правопорушення, згідно з яким 9 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не має при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане діяння є порушенням вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ зі змінами, та абз. 3 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р., що становить склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 19:00 год. 9.10.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У графі «пояснення та зауваження» вказаного протоколу ОСОБА_1 зазначив «маю приписне посвідчення, хочу оформити відстрочку за наявності права на неї, та отримати обліковий документ».

Постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 9 жовтня 2024 року винесено постанову № 1610/ М/2024, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Указаною постановою встановлено, що 09 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки облікових даних не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_7 , що є порушенням вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ зі змінами, та абз. 3 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 р., та становить склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином, станом на 9 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не мав військово-облікового документа, що є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції, чинній на 9 жовтня 2024 року.

Суд враховує доводи захисника про те, що відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Водночас ОСОБА_1 принаймні до 17 липня 2024 року (дата коли закінчувався 60-денний строк для уточнення даних в ІНФОРМАЦІЯ_7 для всіх військовозобов`язаних в Україні, під час якого військовозобов`язаних не притягали до відповідальності за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію) мав можливість самостійно звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_2 за отриманням військово-облікового документу, але з невідомих причин цього не зробив.

Крім того, надані позивачем докази свідчать про те, що 20 травня 2024 року ОСОБА_1 уточнив персональні дані через електронний додаток «Резерв+» в електронному реєстрі «Оберіг». Водночас наданий срін-шот із мобільного застосунку «Резерв+» містить повідомлення, відповідно до якого дані ОСОБА_1 «потребують уточнення», категорія обліку «не на обліку», а також рекомендацію застосунку «звернутись до ТЦК з місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних».

Проте навіть після такого повідомлення в застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не оформив військово-облікового документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки досліджені судом докази свідчать про те, що приймаючи постанову № 1610/ М/2024 від 9 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штраф у розмірі 17000 грн., ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, то позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Доводи захисника про те, що в оскаржуваній постанові не чітко вказано, за яке саме правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності спростовуються мотивувальною частиною постанови. Крім того, зміст власноручного запису ОСОБА_1 у графі «пояснення та зауваження» до протоколу про адміністративне правопорушення, свідчать про те, що останній розуміє, у зв`язку з чим складено протокол та погоджується з відсутністю в нього військово-облікового документу.

Посилання захисника на необхідність скасування оскаржуваної постанови з огляду на положення примітки до ст. 210 КУпАП не заслуговують на увагу, враховуючи суть адміністративного правопорушення, у вчиненні якого визнано винним позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 210-1, 222, 258, 293КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 80, 94, 159-162, 167, 286 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст постанови складено та проголошено в судовому засіданні 30 жовтня 2024 року.

Суддя: Я.В. Пересунько