Справа № 545/4527/24
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2024-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/4527/24
Провадження № 2-а/545/86/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради, про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради, про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказав, що Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста було складено протокол №0259 від 29.03.2024 року, у зв`язку з порушення ним ст.152 КУпАП. На даний час протокол про адміністративне правопорушення не розглянутий, рішення суб`єктом владних повноважень не прийнято.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За приписом ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення не передбачає настання наслідків зобов`язального характеру на відміну від рішення суб`єкта владних повноважень - нормативно-правового акту чи акту індивідуальної дії.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, посадова особа виконує не звичайні управлінські функції, а вчиняє процесуальні дії у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, провадження у справах про адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про адміністративне правопорушення, накладення адміністративних стягнень здійснюється у порядку передбаченому КУпАП.

Верховний Суд в постанові у справі №712/7385/17 від 13.03.2019 зазначив, що оскільки дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення до відповідальності не породжують наслідків для позивача та не порушують його права, то вони окремо від такого рішення не оскаржуються.

З такими висновками погодилася і Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 13.03.2019 по справі №712/7385/17 та від 22.01.2020 по справі №2-а/489/7/2016.

У Постанові Верховного Суду від 10.07.2020 у справі № 420/647/19 зазначено, що складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17, у постанові від 10.07.2020 року у справі №420/647/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 2-а/489/7/2016.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та дії суб`єкта владних повноважень по його складанню не можуть бути предметом розгляду в суді в порядку адміністративного судочинства, так як не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому є правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 170, 171, 243, 245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтава ради, про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя О.Г.Путря