Справа № 520/10222/21
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 жовтня 2024 року Справа № 520/10222/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Владислава Єгупенка,

за участю секретаря судового засідання Михайла Трунова,

за участю:

позивача Цебрівського І.В.,

представника відповідача - Успенської Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом шістдесяти днів з дня отримання копії даної ухвали подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

27.10.2023 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою від 22.11.2023 клопотання ОСОБА_1 по накладення штрафу у порядку судового контролю за виконанням судового рішення у справі - задоволено частково.

Відмовлено у затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом шістдесяти днів з дня отримання копії даної ухвали подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21.

12.01.2024 до суду надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду.

18.01.2024 від позивача до суду надійшло клопотання, в якому він просив накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), відповідального за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, штраф у сумі 87600 грн. (тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), з яких 43800 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 та 43800 грн. стягнути до Державного бюджету України. Копію ухвали суду про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), відповідального за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, після набрання законної сили, направити для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Студентська, 5/4, 4 поверх, м. Харків, 61024). Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) новий строк подання звіту про повне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати до звіту 7 (сім) нових (оновлених) перерахунків пенсії з 01 листопада 2019 року, з 01 грудня 2019 року, з 01 липня 2020 року, з 01 грудня 2020 року, з 01 березня 2021 року, з 01 липня 2021 року та з 01 грудня 2021 року без їх обмеження максимальним розміром пенсії, а також розрахунок на доплату пенсії за період з вересня 2019 по лютий 2022 рік без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 відмовлено у затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання ОСОБА_1 у порядку ст.382 КАС України задоволено частково.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом дев`яносто календарних днів з дня набрання законної сили цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В іншій частині клопотання відмовлено.

09.05.2024 до суду надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду.

21.05.2024 та 22.05.2024 до суду надійшли клопотання позивача, в яких він просив відмовити у затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_3 (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), відповідальної за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, штраф у сумі 121120 грн. (сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), з яких 60560 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 та 60560 грн. стягнути до Державного бюджету України. Копію ухвали суду про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_3 (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), відповідальної за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, , яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, після набрання законної сили, направити для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Студентська, 5/4, 4 поверх, м. Харків, 61024). Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) новий строк подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили та надати до звіту 7 (сім) перерахунків пенсії з 01 листопада 2019 року, з 01 грудня 2019 року, з 01 липня 2020 року, з 01 грудня 2020 року, з 01 березня 2021 року, з 01 липня 2021 року та з 01 грудня 2021 року без їх обмеження максимальним розміром пенсії, а також розрахунок на доплату пенсії за період з вересня 2019 по лютий 2022 рік без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше проведених виплат.

Оцінюючи обґрунтованість поданого управлінням звіту, суд виходить з наступного.

В обґрунтування поданого звіту відповідач зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року по справі №520/10222/21 за позовом ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 07.09.2019 без обмеження максимальним розміром. Нараховано різницю в пенсії у розмірі 2115 гривень 80 копійок за період з 07.09.2019 по 30.06.2020 року.

Відповідач зазначив, що у випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, виконуються сторонами в межах покладених зобов`язань, а саме, виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до змін умов пенсійного забезпечення одержувача.

Водночас відповідач повідомив, що на виконання рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

Враховуючи викладене, відповідач у звіті зазначив, що розмір пенсії ОСОБА_1 , який за перерахунками складає 16387 гривень 01 копійка, встановлено з 07.09.2019 за рішенням суду. У подальшому, у зв`язку із встановленням інвалідності і проведенням перерахунку згідно змін в законодавстві, пенсія нараховується з урахуванням максимального розміру, але не нижче раніше встановленого розміру пенсії.

Крім того, відповідачем повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 р. по справі № 520/5776/22 за позовом ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2022 у розмірі 23981 гривень 69 копійок, а з 01.07.2022 р. - 24009 гривень 59 копійок без обмеження максимальним розміром.

Пенсія виплачується із врахуванням перерахунку за рішенням суду від 25 серпня 2022 р. по справі № 520/5776/22 без обмеження максимальним розміром станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 р. по справі № 520/17625/23 за позовом ОСОБА_1 проведено з 01.07.2021 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 « Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження пенсії максимальним розміром, яка складає 24009 гривень 59 копійок.

Для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі № 520/10222/21 в повному обсязі, головним управлінням неодноразово було зроблено запити до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату різниці в пенсії ОСОБА_1 за період з 07.09.2019 по 30.06.2020 в сумі 2515 гривень 80 копійок.

22.03.2024 головним управлінням зроблено повторний запит № 2000-0508-5/48629 до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату різниці в пенсії ОСОБА_1 за період з 07.09.2019 по 30.06.2020 в сумі 2515 гривень 80 копійок.

Відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України».

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі - Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Станом на травень поточного року бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено і на цей час діє тимчасовий розпис доходів та видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на II квартал 2024, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 28 березня 2024 № 32.

Згідно вищезазначеного наказу видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду на II квартал 2024 не передбачено.

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу II Порядку.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 набрало законної сили 24.01.2022 року. Станом на травень 2024 погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили, по 19.09.2020 включно.

Відтак, відповідач посилається на те, що виплата коштів на виконання рішень суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Згідно ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що згідно із Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» бюджетні асигнування на погашення заборгованості за рішеннями суду визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік».

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України чітко визначено виключний перелік розпорядників бюджетних коштів за видами бюджетних призначень. У вказаному переліку Пенсійний фонд України, його регіональні та територіальні органи відсутні.

Відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України Пенсійний фонд України є одержувачем бюджетних коштів, тобто суб`єктом, уповноваженим розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

Таким чином, Пенсійний фонд України є одержувачем бюджетних коштів, а не їх розпорядником.

З 01.04.2021 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги (далі - постанова №1279), якою передбачене централізоване перерахування коштів на фінансування пенсійних виплат, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів від 11 травня 2017 року №312 "Деякі питання казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування".

Пункт 10 даної Постанови викладений в наступній редакції: Асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Головним управлінням Пенсійного фонду України згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії, недоотриманої пенсії, перерахування частини пенсії установам (закладам), у яких пенсіонери перебувають на повному державному утриманні, установам за місцем відбування покарання, на оплату послуг, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсії уповноваженими організаціями, що здійснюють її виплату і доставку, на оплату послуг АТ "Ощадбанк" (комісійних винагород, витрат, пов`язаних з підкріпленням кас банку для пенсійних виплат і для забезпечення готівкою відокремлених підрозділів (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, яким (якою) надаються послуги із безпосередньої виплати та доставки пенсій, грошової допомоги їх одержувачам за місцем проживання в межах України) та інших витрат.

Відтак, з набранням чинності постанови №1279 з 01.04.2021 змінився порядок розподілу та фінансування пенсій, дана функція на сьогодні належить Пенсійному фонду України, а не ГУПФ України в Харківській області (у даному випадку).

Бюджет Пенсійного фонду України, з урахуванням пункту 12 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України (далі- Порядок), який встановлює механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України (далі - Пенсійний фонд), планів доходів і видатків головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальні органи), управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, об`єднаних управлінь (далі - районні управління) та апарату Пенсійного фонду (далі апарат).

Нормативно-правове регулювання бюджетного процесу Пенсійного фонду здійснюється відповідно до Конституції України, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інших законодавчих актів, Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, інших нормативно-правових актів та цього Порядку.

Відповідно до структури бюджету визначеного Порядком основними складовими бюджету Пенсійного фонду є дохідна та видаткова частини.

Доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: власні доходи (кошти) та кошти Державного бюджету України.

Пунктом 4 Порядку визначено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді ,зокрема, на: погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Крім того, пунктом 7 даного Порядку визначено, що за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом №4901 плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Інші нормативно - правові акти не регламентують погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (зі змінами) (далі - Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, відповідач у звіті зазначає, що виплата заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду у даній справі може бути здійснена виключно в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та з урахуванням дати набрання рішення законної сили відповідно до абзацу 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку.

Листом від 18.04.2024 Департамент пенсійного забезпечення страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України на запит ГУ ПФУ в Харківській області від 21.03.2024 № 2000-0508-5/48629 (вх. № 16729/9 від 21.03.2024) повідомив, що фінансування пенсій, призначених за нормами Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з положеннями пунктів 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Департамент пенсійного забезпечення страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України повідомив, що виплата заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду у даній справі може бути здійснена виключно в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та з урахуванням дати набрання рішення законної сили.

Згідно з положеннями пунктів 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік на сьогодні не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік після його затвердження.

Крім того повідомлено, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Зазначено, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі № 520/10222/21 здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Таким чином, рішення суду по даній справі підлягає виконанню в порядку черговості в залежності від дати набрання ним законної сили.

Відповідно до положень частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 382 КАС України передбачено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до статті 382 КАС України здійснюється шляхом перевірки виконання рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до його резолютивної частини. При цьому суд має право за наслідком розгляду звіту встановити новий строк для його подання, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

Положення цієї статті не визначають обов`язок суду в разі неприйняття звіту одночасного накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення. Таке питання вирішується судом першої інстанції з урахуванням конкретних обставин, на підставі внутрішнього переконання.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00 від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У постанові Верховного Суду від 16 березня 2021 року в справі № 640/9677/20 наголошено, що право на соціальний захист є комплексним гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке, за загальним правилом, має абсолютний характер (не залежить від внесення змін до законів або фінансових можливостей держави) та за жодних умов не може бути скасоване, а його обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України. Конституція України (зокрема, статті 1, 3, 13, 16, 17, 24, 25, 36, 44, 46, 47, 48, 49, 51, 52 та 64) безпосередньо закріплює низку концептуальних видів гарантій, спрямованих на реалізацію статусу України як соціальної держави та, відповідно, права кожного на соціальний захист, яке досить тісно пов`язане з правом на життя та стосується підтримки найбільш вразливих категорій громадян.

Право на отримання пенсії також є об`єктом захисту за статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у статті 1 Протоколу № 1 до вказаної Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ("Sporrong and Lonnroth v. Sweden", № 7151/75, №7152/75, п. 73).

Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності ("Pressos Compania Naviera S.A. and Others v. Belgium"), № 17849/91, п. 33).

Суд визнає, що держава користується широкою свободою розсуду як щодо вибору способу вжиття заходів, так і щодо встановлення того, чи виправдані наслідки вжиття таких заходів з огляду на загальний інтерес для досягнення мети закону, про який йдеться. Проте суд не може не скористатися своїм повноваженням щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на "мирне володіння [його] майном" в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу ( "Zvolskэ аnd Zvolskб v. the Czech Republic", № 46129/99, п. 63).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 1 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України", заява № 25921/02, Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і у справі Стретч проти Сполучного Королівства ("Stretch v. the United Kingdom", № 44277/98, п. 37).

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності". Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany", № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02, п. 74).

Крім того, у справі "Суханов та Ільченко проти України", рішення від 26 червня 2014 року, заяви № 68385/10 та № 71378/10, ЄСПЛ зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Невиконання судового рішення відповідачем в частині виплати нарахованих стягувачу грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18), від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Разом з тим, ухвалою суду від 07.10.2024 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Харківського окружного адміністративного суду докази перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2019 року, з 01 грудня 2019 року, з 01 липня 2020 року, з 01 грудня 2020 року, з 01 березня 2021 року, з 01 липня 2021 року та з 01 грудня 2021 року без обмеження максимальним розміром, а також розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по лютий 2022 рік та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Харківського окружного адміністративного суду Тимчасовий розпис доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 2024 рік.

Згідно наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунків пенсії позивача вбачається, що відповідачем повністю не виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, яким, зокрема, зобов`язано відповідача здійснити з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

За наявних у матеріалах справи документів, зокрема протоколів перерахунку пенсії вбачається, що розмір пенсії позивача є більшим ніж десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, в той час як відповідач під час виплати пенсії позивачу обмежує її розмір десятьма прожитковими мінімумами, що є неналежним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі 520/10222/21.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, розглянувши питання судового контролю, зазначає, що за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України встановленого порядку виконання судового рішення, рішення судів щодо накладення штрафу на керівника Головного управління за результатами розгляду звіту про виконання судового рішення є передчасними, оскільки це жодним чином не захищає право особи на отримання належних їй коштів. Верховний Суд вважає, що відповідач в особі керівника Головного управління вжив конкретні заходи з метою виконання рішення суду. Фактична ж невиплата нарахованих коштів зумовлена тим, що бюджетні кошти, які виділяються на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на виконання таких рішень в порядку черговості.

Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а дійшов аналогічного висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем неодноразово направлялися звернення на адресу Департаменту пенсійного забезпечення страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України про потребу в бюджетних коштах для повного виконання рішення суду у справі 520/10222/21.

Суд зазначає, що специфіка категорії справ, до якої належить дана справа, полягає у залежності проведення виплат від бюджетних асигнувань на відповідні цілі з Державного бюджету України.

Разом з тим, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 у повному обсязі не виконано.

Виплата позивачу пенсії із застосуванням обмеження її розміру не є виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне визнати поданий відповідачем звіт таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі та продовжити строк судового контролю на тридцять календарних днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Щодо клопотання позивача в частині накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_3 (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), відповідальної за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, штраф у сумі 121120 грн. (сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), з яких 60560 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 та 60560 грн. стягнути до Державного бюджету України, копію ухвали суду про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_3 (місцезнаходження: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), відповідальної за виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, , яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, після набрання законної сили, направити для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Студентська, 5/4, 4 поверх, м. Харків, 61024), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.

Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту.

Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.

Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Аналогічних висновків Верховний Суду дійшов у справі №560/523/19, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України є обов`язкові для врахування судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З положень норм ч. 2 ст. 382 КАС України чітко та однозначно витікає, що суд має повноваження: 1) встановити новий строк подання звіту для виконання рішення суду, 2) накласти штраф на керівника владного суб`єкта, відповідального за виконання рішення суду.

Враховуючи те, що метою встановлення судового контролю за виконання судового рішення є кінцевий результат щодо факту його виконання, а не накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, суд зробив висновок, що відповідачу необхідно встановити новий строк для подання звіту про виконання даного рішення та зобов`язати подати новий звіт у встановлений судом строк.

Щодо заяви позивача про застосування до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, суд зазначає наступне.

Так, 18.10.2024 позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Стягнути в дохід Державного бюджету України з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) - штраф в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім) гривень, за невиконання вимог ухвали суду від 07.10.2024. Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області, що в силу положень ч. 3 ст. 145 КАС України, застосування заходів процесуального примусу не звільняє його від виконання обов`язків, встановлених КАС України, щодо подання до суду витребуваних доказів. Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, без поважних причин або без їх повідомлення суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу визначені ст.144 КАС України.

Відповідно до положень зазначеної норми права, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (стаття 145 КАС України).

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у порядку судового контрою за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Харківського окружного адміністративного суду докази перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2019 року, з 01 грудня 2019 року, з 01 липня 2020 року, з 01 грудня 2020 року, з 01 березня 2021 року, з 01 липня 2021 року та з 01 грудня 2021 року без обмеження максимальним розміром, а також розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по лютий 2022 рік та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Харківського окружного адміністративного суду Тимчасовий розпис доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на 2024 рік.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Попереджено відповідача, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

В обґрунтування заяви від 18.10.2024 про застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, позивач зазначив, що станом на 17 жовтня 2024 року ухвалу суду про витребування доказів від 07.10.2024 відповідачем проігноровано та не виконано, причин неподання доказів суду відповідач не повідомив, а тому, на думку позивача, є усі наявні підстави для застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Разом з тим, суд зазначає, що на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/10222/21 від 07.10.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області 16.10.2024 надані до суду пояснення з витребуваними судом доказами.

З огляду на викладене, ухвала суду про витребування доказів виконана відповідачем у встановлений судом строк.

Крім того, ст.144 КАС України містить диспозитивну норму та закріплює право суду щодо постановлення відповідної ухвали, а не обов`язок, а тому може бути ініційована виключно з ініціативи суду.

При вирішенні даної адміністративної справи, суд не вбачає підстав для постановлення ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача від 18.10.2024 про застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 14, 241-243, 248, 256, 383 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання ОСОБА_1 у порядку ст.382 КАС України задовольнити частково.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом тридцяти календарних днів з дня набрання законної сили цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 по справі №520/10222/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В іншій частині клопотання відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 28.10.2024.

Суддя Владислав ЄГУПЕНКО