Справа № 500/5008/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5008/24

24 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської районної позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Тернопільської районної позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2024 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби.

Після проходження медичного огляду Тернопільською районною позаштатною постійно діючою військово-лікарської комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач) Позивача визнано придатним для проходження військової служби. Висновок Відповідача оформлено Довідкою від 24 липня 2024 року № 18891.

Із вказаним висновком Позивач не погоджується та вважає, що під час проходження ним медичного огляду була порушена процедура проходження медичного огляду.

Ухвалою суду від 19.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 04.09.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією, шляхом проведення об`єктивного огляду, анамнестичне опитування щодо стану здоров`я, виконання функціональних проб. Результати медичного огляду заносяться до Карти обстеження та медичного огляду із обов`язковим заповненням та скріпленням особистим підписом особи, яка оглядається.

Пункт 11 зазначеної Карти Інформація про стан здоров`я, надана позивачем у повному обсязі. Попереджений про надання неповної та недостовірної інформації. У картці обстеження та медичного огляду від 24 липня 2024 року проставлений особистий підпис Позивача ОСОБА_1 , тим самим він підтвердив достовірність інформації щодо стану свого здоров`я (додаток 1 до відзиву).

Відповідно до пункту 1, 3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військовий обов`язок включає: дотримання правил військового обліку.

Відповідно до пункту 4) Правил військового обліку додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року: призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: проходити медичний огляд за рішенням керівників відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та обставин, слід прийти до висновку, що позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши всі наявні медичні документи, винесла постанову про придатність до військової служби, яка оформлена довідкою позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №18891 від 24.07.2024 року, де громадянин (військовозобов`язаний) ОСОБА_1 визнаний "Придатним до військової служби на підставі графи II розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Підсумовуючи викладене, варто зазначити, що позаштатна постійно діюча військово- лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 , як Відповідач по справі, не вбачає в своїх діях порушень чинного законодавства щодо проведення обстеження та медичного огляду Позивача з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

На підставі викладеного відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.09.2024 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 17.10.2024 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року відкладено розгляд справи на 24.10.2024 року о 12:00 год.

Учасники справи просили суд про розгляд справи за їх відсутності, а тому враховуючи положення статей 194, 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

24 липня 2024 року ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби.

Після проходження медичного огляду Тернопільською районною позаштатною постійно діючою військово-лікарської комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивача визнано придатним для проходження військової служби, що підтверджується висновком Відповідача оформлено Довідкою від 24 липня 2024 року № 18891.

Позивач вважає таке рішення протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Щодо ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , то пункт 2.8 глави 2 розділу І Положення №402 містить такі положення.

2.8.1. ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 створюється у районному (міському) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.

Головою ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_3 призначається лікар, найбільш досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом керівника районного ІНФОРМАЦІЯ_3 після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного ТЦК та СП, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 (Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) призначається начальник медичного відділення цього ІНФОРМАЦІЯ_3 наказом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 після погодження з начальником ВЛК регіону.

Персональний склад ВЛК районного (міського), обласного ІНФОРМАЦІЯ_3 визначаються наказами відповідних керівників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

2.8.2. Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК

ІНФОРМАЦІЯ_5 має право приймати постанови відповідно до цього Положення.

2.8.3. ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

2.8.4. На ВЛК районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_3 покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 покладається огляд інших громадян.

2.8.5. У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402, яка містить такі пункти.

3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_5 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_3 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

3.2. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

Під час проходження ВЛК Позивач зазначав, що у період з 21 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр Тернопільської обласної ради (далі - КНП "ТРФМЦ ТОР) із діагнозом ВДТБЛ справа (вперше діагностований туберкульоз) стадія обсіювання, лівобічний тублеврит. На підтвердження вказаного діазногу Позивач надав відповідні виписки.

Однак, в порушення вимог Положення №402 Відповідач не направив Позивача для проходження додаткового обстеження лікарем-фтизіатром, що є обов`язковою умовою для осіб, які проходять медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби, у зв`язку із наявністю попередньо встановленого діагнозу.

Разом із тим, всупереч положенням норм Положення № 402 Позивач не направлявся для проходження рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

Вказані обставини також підтверджуються висновками, які встановлені в оспорюваній довідці ВЛК, яка не містить жодного посилання на наявні у Позивача захворювання.

25 липня 2024 року Позивач самостійно звернувся до Комунального некомерційного підприємства Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги для проходження комп`ютерної томографії грудної клітки.

Відповідно до заключення, отриманого після проходження комп`ютерної томографії грудної клітки, у Позивача виявлено зміни паренхіми двобічно запального характеру, не виключено ознаки реактивації туберкульозу та рекомендовано здати аналіз мокроти.

Із вказаним заключенням Позивач звернувся до КНП ТРФМЦ ТОР. Відповідно до консультативного заключення, виданого лікарем КНП ТРФМЦ ТОР у Позивача встановлено рецедив туберкульозу та призначено амбулаторне лікування загальним строком на 6 місяців.

Враховуючи вищевказані обставини Відповідачем було допущено порушення процедури проходження медичного огляду Позивачем, визначеної главою 3 розділу II Положення №402.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі суд встановив порушення саме процедури проходження медичного огляду ОСОБА_1 , визначеної главою 3 розділу II Положення №402 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 об`єктивно і повно не вивчила стан здоров`я і фізичний розвиток позивача під час проходження медичного огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, норми чинного законодавства стосовно медичного огляду військовозобов`язаних під час призову по мобілізації, та наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання протиправною й скасування постанови Тернопільської районної позаштатної постійно діючою військово-лікарської комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену довідкою від 24 липня 2024 року № 18891, про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 .

Також згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом зазначеної норми це право суд може здійснити за результатом розгляду справи за наявності на це підстав. Тобто процесуальний закон надає право (не обов`язок) суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його управи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцієіо, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьев проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

А відтак, оцінивши все наведене, суд вважає, що позовні вимоги є законні та обґрунтовані щодо визнання протиправним та скасування постанови Тернопільської районної позаштатної постійно діючою військово-лікарської комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленої довідкою від 24 липня 2024 року № 18891, про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 провести повторний огляд ОСОБА_1 для визначення ступені його придатності до військової служби.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно квитанції від 12.08.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Тернопільської районної позаштатної постійно діючою військово-лікарської комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену довідкою від 24 липня 2024 року № 18891, про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 .

Зобов`язати Тернопільську районну позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 провести повторний огляд ОСОБА_1 для визначення ступеня його придатності до військової служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської районної позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільська районна позаштатна постійно діюча військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.