Справа № 500/3507/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/3507/24

28 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника третьої особи про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у письмових поясненнях просить закрити провадження у справі. Вважає, що спір у справі, що розглядається, має ознаки спору про право, оскільки стосується питання користування земельною ділянкою. Зауважує, що як видно з наведеної інформації, затвердження проекту землеустрою і передання земельної ділянки в оренду напряму зачіпає майнові права суміжного землекористувача. Зокрема, на думку представника третьої особи, діями позивача обмежується можливість ОСОБА_2 вільно користуватися та володіти його майном, що є важливими елементами права власності. Крім того, просить врахувати, що позивач використовує своє майно на шкоду третій особі.

Представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких, серед іншого, зазначив, що обставини, наведені третьою особою у поданих до суду поясненнях, носять приватно-правовий характер, а тому, зважаючи на відповідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, на думку представника позивача, не підлягають з`ясуванню в порядку адміністративного судочинства.

За вимогами ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частин 1-2 ст.2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Ч.1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Також, абз.2 ч.1 ст.123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

З цього приводу суд зазначає, що повноваження органів місцевого самоврядування у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР).

Статтею 24 Закону №280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, у позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської міської ради про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки за адресою: м. Тернопіль, вул. Д. Нечая, 19, оформлене протоколом сесії Тернопільської міської ради від 15.12.2023 року, зобов`язати Тернопільську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки за адресою: м. Тернопіль, вул. Д. Нечая, 19.

Відтак, на думку суду, спірні у цій справі правовідносини відносяться до публічно-правових, оскільки належать до земельних спорів з органом місцевого самоврядування, як суб`єктом владних повноважень, щодо реалізації визначених ЗК України повноважень при вирішенні питання про затвердження проекту землеустрою, і жодним чином не пов`язані із відносинами приватноправового характеру.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Тому суд дійшов висновку, що спір, який розглядається у даній справі, є публічно-правовим та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.10.2024.

Головуюча суддя Дерех Н.В.