Справа № 280/1404/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1404/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року (суддя Прасов О.О.)

у справі №280/1404/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області), в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періодів з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995 та з 19.07.2000 по 09.04.2001 до пільгового стажу за Списком №1 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати пенсію із зарахуванням до стажу з ОСОБА_1 до стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 періоди його роботи з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995 та з 19.07.2000 по 09.04.2001, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021, 26.06.2023 по 12.07.2023 у зв`язку із чим перерахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з 22.07.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії протиправно відмовлено у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995 та з 19.07.2000 по 09.04.2001, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021, 26.06.2023 по 12.07.2023. Позивач вважає, що такі дії суперечить чинному законодавству та ґрунтуються на безпідставних мотивах. Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 19.07.2000 по 09.04.2001, тобто перерви між п`ятирічною дією наказів про результати атестації робочого місця позивача від 19.07.1995 №243 та від 10.04.2001 №68, позивач з посиланням на норми чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду вважає, що вказаний період мав бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1. Відсутність довідок про підтвердження пільгового стажу також не може бути підставою для неврахування пільгового стажу позивача. Позивач зазначає, що пільговий стаж за Списком №1 підтверджено належними та достатніми документами, а саме: записами в трудовій книжці, довідкою ПрАТ «Запоріжкокс» від 24.05.2023 №71, а також індивідуальними відомостями в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періодів з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995 та з 19.07.2000 по 09.04.2001, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021, 26.06.2023 по 12.07.2023 до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати пенсію із зарахуванням до стажу з ОСОБА_1 до стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 періоди його роботи з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995 та з 19.07.2000 по 09.04.2001, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021, 26.06.2023 по 12.07.2023, у зв`язку із чим перерахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з 22.07.2023.

Суд першої інстанції виходив з того, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, зарахування роботи до пільгового стажу.

Також, не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, зарахування роботи до пільгового стажу, не належне оформлення/не оформлення документів для призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах власником підприємства або уповноваженим ним органом.

Суд встановив, що відповідачем не надано до суду доказів реалізації повноважень передбачених ч.3 ст.44, ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо підтвердження або спростування інформації, наведеної у документах, які були надані позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. При цьому, суд дійшов висновку, що у відповідача були у наявності всі необхідні документи для прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зарахування роботи позивача у періоди з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995, з 19.07.2000 по 09.04.2001, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021, 26.06.2023 по 12.07.2023 до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного та об`єктивного дослідження обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Як вказує відповідач, заява позивача про призначення пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за принципом екстериторіальності. При прийнятті рішення про призначення пенсії, відповідачем було розраховано стаж та призначено пенсію за віком по Списку №1, відповідно до ст.114 Закону №1058-IV, оскільки нормами чинного законодавства визначені умови і порядок призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначає, що при опрацюванні наданих документів для призначення пенсії, розраховано пільговий стаж позивача, який становить - 14 років 4 місяці 22 дні. Надана позивачем довідка №71 від 24.05.2023 про пільговий стаж роботи по Списку №1, яка видана ПРАТ «Запоріжкокс» за період роботи з 06.10.1995 по 03.10.2008 та з 20.05.2013 по 03.07.2015 не взята до уваги через відсутність інформації про атестацію робочих місць. Періоди роботи з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021 та з 26.06.2023 по 12.07.2023 не зараховані, оскільки позивачем не надано пільгові довідки, які підтверджують роботу за Списком №1. За таких обставин скаржник вважає, що розрахунок стажу позивачу здійснено згідно вимог чинного законодавства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зазначає таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25.07.2023 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- ІV.

Заява позивача разом з поданими документами розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та прийнято рішення про призначення пенсії за віком по Списку №1 з 22.07.2023, відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Сторонами не заперечується, що при призначенні пенсії позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 не зараховані періоди роботи:

з 19.07.2000 по 09.04.2001, оскільки надана позивачем довідка №71 від 24.05.2023 про пільговий стаж роботи по Списку №1, яка видана ПРАТ «Запоріжкокс», не містить інформації про атестацію робочих місць за вказаний період;

з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021 та з 26.06.2023 по 12.07.2023, оскільки позивач не надавав пільгові довідки, які підтверджують роботу за Списком №1.

У відповідь на адвокатське звернення, ГУ ПФУ в Запорізькій області листом від 25.01.2024 за №0800-0210-8/6849 повідомив, у разі якщо позивач надасть пільгові довідки за зазначені періоди, стаж роботи за Списком №1 буде переглянуто. Також пенсійним органом зазначено, що в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 відсутнє рішення про відмову в зарахуванні періоду роботи з 19.07.2000 по 09.04.2001 до пільгового стажу по Списку №1 згідно довідки від 71 від 24.05.2023, наданої ПРАТ «Запоріжкокс» (а.с.30).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.02.2021 у справі №683/3705/16-а, від 24.06.2021 у справі №758/15648/15-а.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

За приписами п.4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Отже своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Що стосується документів про підтвердження атестації робочих місць, відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.

При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року №41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

В даному випадку у спірні періоди позивач працював на посадах, які передбачені Списком №1, що пенсійним органом не заперечується, і засвідчено записами у його трудовій книжці, довідкою ПрАТ «Запоріжкокс» №71 від 24.05.2023 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказана довідка №71 від 24.05.2023 про пільговий стаж роботи по Списку №1 видана позивачу ПрАТ «Запоріжкокс» за період його роботи з 06.10.1995 по 03.10.2008 та з 20.05.2013 по 03.07.2015.

Відповідно до змісту цієї довідки, а також наявних у справі наказів ВАТ «Запоріжкокс» первинна атестація робочого місця позивача на вказаному підприємстві проведена згідно із наказом ВАТ «Запоріжкокс» від 19.07.1995 №243 «Про результати атестації робочих місць основних цехів за умовами праці для визначення посад робітників на пільгове пенсійне забезпечення». Наступна атестація робочого місця позивача проведена згідно із наказом ВАТ «Запоріжкокс» від 10.04.2001 №68 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення».

За позицією скаржника, оскільки згідно вищезазначеної довідки атестація робочих місць у період з 19.07.2000 по 09.04.2001 відсутня на підприємстві ПрАТ «Запоріжкокс», тому немає підстав зарахувати за Списком №1 цей період роботи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами, оскільки відповідно до наведеного вище правового регулювання атестація дійсно має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць строки, втім відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації (абз.2 п.4 Порядку проведення атестації).

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №205 від 21.08.2000 затверджено Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках.

Відповідно до цих Роз`яснень щодо застосування п.4 Порядку проведення атестації робочих місць в частині проведення атестації не рідше одного разу на 5 років, зазначено, що для надання працівникам передбачених чинним законодавством пільг і компенсацій за роботу в шкідливих і важких умовах праці впродовж певного 5-річного періоду відповідне право повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної у цей термін.

В окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.

При цьому має бути затверджений наказом по підприємству за узгодженням з місцевою державною експертизою умов праці, головним державним санітарним лікарем, відповідно, Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, водного, залізничного, повітряного транспорту, об`єктів, що мають особливий режим роботи, та з виборним органом профспілкової організації і уповноваженим трудового колективу підприємства з питань охорони праці план-графік проведення атестації цих робочих місць у повному обсязі при поліпшенні фінансово-економічного стану підприємства, але не пізніше як через рік, за рахунок фонду охорони праці або інших коштів підприємства.

Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги, що наказом про атестацію ВАТ «Запоріжкокс» від 10.04.2001 №68 підтверджено умови праці за виконуваною позивачем професією і право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за результатами, отриманими під час попередньої атестації (ВАТ «Запоріжкокс» від 19.07.1995 №243), період роботи позивача з 19.07.2000 по 09.04.2001 підлягає зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1.

Стосовно висновків пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача решти періодів роботи, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що стаж роботи позивача за Списком №1 у періоди 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995, з 11.11.2016 по 27.03.2017, з 21.10.2020 по 02.03.2021, 26.06.2023 по 12.07.2023 підтверджено записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , а також індивідуальними відомостями в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як зазначено вище, відповідно до наведених вище правових норм, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

Разом з тим, для підтвердження пільгового стажу лише на підставі трудової книжки існує певна вимога, визначена в абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.93 за №110, згідно яких якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, уточнююча довідка вимагається лише у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що належать до списку №1.

Відповідно до трудової книжки позивача, копія якої знаходиться в матеріалах справи, позивач працював:

з 19.12.1991 по 19.04.1992, з 30.07.1992 по 14.09.1995 - у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Південнодонбаська №1 ім. Героїв 9-ї стрілецької дивізії» гірником підземним з повним робочим днем в шахті, що передбачено розділом 1 Списку №1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів РСРС від 26.01.1991 №10;

з 11.11.2016 по 27.03.2017 - у ТОВ «Запорізький сталеливарний завод» плавильником металу та сплавів, що передбачено Списком №1, розділ 11, підрозділ 1, позиція 11.1а, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461, підтверджено атестацією робочих місць, про що міститься відмітка у трудовій книжці; з 21.10.2020 по 02.03.2021 - у ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» помічником майстра стану дільниця прокатного цеху, різальником гарячого металу, що передбачено Списком №1, розділ 3, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, підтверджено атестацією робочих місць, про що міститься відмітка у трудовій книжці;

з 26.06.2023 по 12.07.2023 - у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» розливальником сталі, що передбачено Списком №1, розділ 3, під. 2а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, підтверджено атестацією робочих місць, про що міститься відмітка у трудовій книжці.

Таким чином, відомості, що містяться у трудовій книжці позивача, в повній мірі визначають право позивача пенсію на пільгових умовах за Списком №1. В трудовій книжці позивача необхідні записи за спірний період завірені печатками підприємства, в установленому порядку недійсними, недостовірними не визнані, тому будь-яких інших підтверджень не вимагають.

Виходячи з встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до поданих позивачем документів пенсійному органу до пільгового стажу позивача за Списком №1 має бути зарахований весь спірний період роботи, відповідно, визначений судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачці до пільгового стажу за Списком №1 вказані періоди її роботи і здійснити у зв`язку з цим з 22.07.2023 перерахунок пенсії позивача є ефективним, таким, що призводить до відновлення порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №280/1404/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко