Справа № 500/4927/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4927/24

23 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання - Хоміцької С.О., представника позивача - Головацького В.Ф., представника третьої особи - Кузишин А.-М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.07.2024 №14354/03-16 щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи у Козівському районному агропромисловому об`єднанні з 02.01.1986 по 31.12.1991;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ та перерахувати і виплатити пенсію за віком з 29.01.2024 із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 25.01.2024 №03-08/1, виданої Державною казначейською службою України в Козівському районі Тернопільської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі №500/776/24, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення від 30.07.2024 № 63 (вих. 30.07.2024 №14354/03-16), яким до стажу державної служби ОСОБА_1 зараховано період проходження військової служби з 28.10.1983 по 10.06.1985, що становить 1 рік 7 місяців 13 днів. Поряд з цим, позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889, згідно заяви від 29.01.2024. Позивач вказує, що відповідач також не зарахував до стажу його період роботи в Козівському районному агропромисловому об`єднані з 02.01.1986 по 31.12.1991, а також зазначив, що надана заявником довідка від 25.01.2024 № 03-08/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана управлінням Державної казначейської служби України в Козівському районі Тернопільської області, не відповідає вимогам Порядку № 622 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823.

Позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно відмовило йому в переведенні з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з підстав відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби, не врахувавши при цьому до стажу державної служби період роботи з 02.01.1986 по 31.12.1991 в Козівському районному агропромисловому об`єднані, а також неврахування відповідачем довідки від 25.01.2024 № 03-08/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої УДКС України в Козівському районі Тернопільської області, що й стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 16.08.2024 року подано відзив на позовну заяву. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу (розділу XI Закону №889-VIII). Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 1 травня 2016 року. Відповідно до пункту 2 вищезазначеного Порядку №622, згідно із пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889, станом на 1 травня 2016 року: - мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідач зазначає, що виходячи з листа від 19.07.2024 № 479 архівного відділу № 4 Тернопільської районної військової адміністрації Тернопільської області та завірених копій з документів фонду № 3 Управління сільського господарства виконкому Козівської районної ради народних депутатів, Козівського районного агропромислового об`єднання, до стажу державної служби неможливо зарахувати період роботи в Козівському районному агропромисловому об`єднані з 02.01.1986 по 31.12.1991, оскільки не простежується підпорядкування вищезазначеного об`єднання до районної державної адміністрації. Відтак, у відповідача відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи в Козівському районному агропромисловому об`єднані з 02.01.1986 по 31.12.1991. Оскільки стаж Позивача на посадах віднесених до посад державної служби становить 14 років 2 місяці 26 днів, то вважає, що в органу Пенсійного фонду відсутні підстави для переведення позивача на пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу», а також відсутні підстави для врахування Довідки про складові заробітної плати.

Ухвалою суду від 10.10.2024 справу призначено до розгляду з викликом сторін, призначено у справі судове засідання на 23.10.2024 та залучено до участі у справі третю особу без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а також витребувано ряд документів у відповідача та третьої особи.

Ухвалою суду від 10.10.2024 продовжено процесуальний строк розгляду даної справи до 20.11.2024.

22.10.2024 представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області подала до суду пояснення, у яких просила відмовити в задоволенні позову та вказала, що станом на 01.05.2016 року позивач не працював на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців та станом на день набрання чинності Закону № 889 немає 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, передбачених чинним законодавством, у органів Пенсійного фонду України відсутні правові підстави для переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу.

В судовому засіданні 23.10.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених в позові, представник Головного управління ПФУ в Миколаївській області не з`явилася, представник третьої особи просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

ОСОБА_1 з січня 2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийняло рішення №2180/03-16 від 05.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Дане рішення було оскаржене в судовому порядку, і, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі №500/776/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби гр. ОСОБА_1 період проходження ним строкової військової служби із 28.10.1983 року по 10.06.1985 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №197 від 29.01.2024 про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, починаючи з 29.01.2024 року, та виплату йому недоотриманих коштів та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

За результатами повторного розгляду винесено рішення від 30.07.2024 №14354/03-16, яким зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 період військової служби з 28.10.1983 по 10.06.1985 та відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно заяви від 29.01.2024.

Зокрема зазначено, що 26.07.2024 на запит від 18.07.2024 Відповідачем отримано лист від 19.07.2024 №479 архівного відділу № 4 Тернопільської районної військової адміністрації Тернопільської області та завірені копії з документів фонду № 3 Управління сільського господарства виконкому Козівської районної ради народних депутатів, Козівського районного агропромислового об`єднання згідно яких до стажу державної служби неможливо зарахувати період роботи заявника в Козівському районному агропромисловому об`єднані з 02.01.1986 по 31.12.1991, оскільки не простежується підпорядкування вищезазначеного об`єднання до районної державної адміністрації.

Також вказано, що надана заявником довідка від 25.01.2024 № 03-08/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана управлінням Державної казначейської служби України в Козівському районі Тернопільської області, не відповідає вимогам Порядку № 622 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823.

Оскільки стаж заявника на посадах віднесених до посад державної служби становить 14 років 2 місяці 26 днів, в органів ПФУ відсутні правові підстави для переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу.

На підставі викладеного позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно відмовило йому в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», з підстав відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби, не врахувавши при цьому до стажу державної служби період із 02.01.1986 року по 31.12.1991 року коли позивач працював у Козівському районному агропромисловому об`єднанні, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року було врегульовано Законом України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993 року (далі - Закон № 3723-XII)

З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, згідно пункту 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до положень пункту 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993 року, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993 року після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993 року лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Аналогічні правові позиції відображені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 676/4235/17.

Відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993 (у редакції на час набрання чинності Законом України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015 року) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Щодо незарахування відповідачем до стажу державної служби позивача періоду його роботи в Козівському районному агропромисловому об`єднані з 02.01.1986 по 31.12.1991, суд зазначає наступне.

Як вбачається із змісту рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі №500/776/24, період роботи позивача на посадах державного службовця із 17.07.1985 року по 25.02.2004 року відповідачем не заперечувався.

Із змісту трудової книжки НОМЕР_1 та копій наказів №4к від 02.01.1986 року, №65К від 31.12.1991 року вбачається, що в період із 02.01.1986 року по 31.12.1991 року позивач працював у Козівському районному агропромисловому об`єднанні.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015 року) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Так, згідно з додатком до Порядку №238 до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, віднесено, зокрема: виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи; місцеві органи державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

На виконання постанови ЦК КПРС від 14.11.1985 №1114 «Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом» та постанови ЦК КП УРСР і Ради Міністрів УРСР від 10.12.1985 №429 «Про подальше удосконалення управління агропромисловим комплексом Української РСР» утворено Державний агропромисловий комітет Української РСР як центральний союзно-республіканський орган державного управління.

Відповідно до п. 3 Положення про Державний агропромисловий комітет Української РСР Держагропром УРСР, агропромислові комітети областей, районні агропромислові об`єднання, підвідомчі їм радгоспи, підприємства, організації й установи, а також колгоспи утворюють системи Держагропрому УРСР і входять до єдиної системи Держагропрому СРСР.

Постановою ЦК Компартії УРСР і Ради Міністрів УРСР № 429 від 19.12.1985 "Про подальше вдосконалення управління агропромисловим комплексом Української РСР" визначено, що Державний агропромисловий комітет Української РСР є центральним органом державного управління агропромисловим комплексом республіки. У свою чергу, Держагропром УРСР здійснює свою діяльність під керівництвом Ради Міністрів УРСР, а агропроми областей, районні агропромислові об`єднання - під керівництвом відповідно виконкомів обласних, районних рад народних депутатів.

Згідно довідки Департаменту агропромислового розвитку Тернопільської ОВА від 07.06.2024, вбачається, що рішенням сесії Тернопільської обласної ради народних депутатів від 13.05.1991 раду агропромислових формувань реорганізовано в Управління сільського господарства виконкому обласної ради народних депутатів.

З огляду на це, відповідні рішення були прийняті на сесіях районних рад народних депутатів про реорганізацію районних агропромислових об`єднань управління сільського господарства виконкомів районних рад народних депутатів.

Відповідно до довідок від 25.04.2024 року, виданих архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації, Козівське районне агропромислове об`єднання утворене з 01.01.1986 року на основі постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 14.11.1985 № 1114 "Про дальше вдосконалення управління агропромисловим комплексом", ЦК Компартії України і Ради Міністрів Української РСР від 10.12.1985 № 429, постанови бюро Тернопільського обкому Компартії України та виконкому Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 29.12.1985 р. № 421, наказу № 1 від 31.12.1985 року Козівського районного агропромислового об`єднання та на основі наказу Держагропрому УРСР від 18.01.1986 року № 12.

Таким чином, у спірний період Козівське районне агропромислове об`єднання було місцевим органом державного управління центрального органу державного управління СРСР.

Поряд з цим, судом встановлено, що згідно архівної довідки № 379 від 21.05.2024, у документах архівного фонду Управління сільського господарства виконкому Козівської районної ради народних депутатів, в штатних розписах працівників апарату управління Козівського районного агропромислового об`єднання за 1986, 1987 роки значиться посада ведучого спеціаліста групи по контрольно - ревізійній роботі, за 1988, 1989, 1990 роки значиться посада ведучого бухгалтера - ревізора, за 1991 рік значиться посада старшого ревізора 1 кат.

Отже, на підставі трудової книжки та наданих позивачем документів, до стажу державної служби підлягають зарахуванню періоди роботи позивача в Козівському районному агропромисловому об`єднані з 02.01.1986 по 31.12.1991.

Правова позиція щодо зарахування періоду роботи в районному агропромисловому об`єднанні до стажу державної служби була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України від 16.12.2021 року у справі № 538/804/17, від 17.05.2021 року у справі № 607/5615/17, від 18.12.2018 року у справі № 1805/2а-255/11.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відмовляючи позивачу в зарахуванні до стажу роботи періодів роботи з 02.01.1986 по 31.12.1991 в Козівському районному агропромисловому об`єднанні, діяло не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, тобто діяло протиправно.

Відтак, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи з 02.01.1986 по 31.12.1991 в Козівському районному агропромисловому об`єднанні.

Оскільки період проходження позивачем військової служби з 28.10.1983 року по 10.06.1985 року, що становить 1 рік 7 місяців 13 днів, вже було зараховано позивачу до стажу державної служби, то, відповідно до вимог ч.4 ст.78 КАС України, дана обставина не підлягає додатковому доказуванню.

Також, рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 30.07.2024 підтверджено наявність у позивача стажу на посадах, віднесених до посад державної служби 14 років 2 місяці 26 днів.

З огляду на наведені обставини, враховуючи наявність у позивача станом на 01.05.2016 року більше 20-ти років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та досягнення необхідного пенсійного віку на час звернення до відповідача із заявою, суд дійшов до висновку, що він набув право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ та на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII.

З огляду на викладене суд висновує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області від 30.07.2024 № 14354/03-16 прийняте без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про врахування при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця довідки від 25.01.2024 №03-08/1, виданої Управлінням Державної казначейської служби України в Козівському районі Тернопільської області, то така задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

При цьому, суд зауважує, що абзац 6 вказаного пункту Порядку № 622 не містить застережень щодо тих осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, саме станом на 1 травня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

У пунктах 5 та 6 Порядку пенсій деяким категоріям осіб №622 закріплено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що довідку про заробітну плату державного службовця повинно бути видано станом не раніше травня 2016 року та не пізніше місяця, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

В даному випадку, позивач просить перевести його з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №03-08/1 від 25.01.2024.

Натомість, така взагалі не може братися до уваги, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 вперше звернувся за призначенням пенсії за віком 28.01.2022.

Оскільки має місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, суд приходить до висновку про те, що належною довідкою могла слугувати лише та, яка видана за аналогічною посадою, у випадку з позивачем, станом на грудень 2021 року.

Наведена правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі № 560/4589/21.

За вказаних обставин, відсутні правові підстави вважати, що при розрахунку пенсії позивача у відповідача наявний обов`язок враховувати відомості наданої ним довідки про складові заробітної плати державного службовця .

Переведення позивача ще не проведено і спір з приводу застосування довідки про складові заробітної плати, на даний час відсутній.

Крім того, суд вважає передчасними позовні вимоги в частині щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця, оскільки таке переведення буде можливим лише за наслідками подання позивачем належної довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

З врахуванням наведених мотивів, позовні вимоги в частині проведення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за січень 2024 року від 25.01.2024 №03-08/1, до задоволення не підлягають.

За частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.07.2024 №14354/03-16.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в Козівському районному агропромисловому об`єднанні з 02.01.1986 року по 31.12.1991.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54020 код ЄДРПОУ/РНОКПП 13844159);

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769) .

Головуючий суддя Осташ А.В.