Справа № 240/34297/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/34297/23

Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

17 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Матохнюка Д.Б. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представника позивача - Сачка А.В.

представника відповідача - Яремчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07.1 1.2023 року №609 «Про застосування до працівника УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.11.2023 року №25 «Про застосування до працівника УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП.

Визнано протиправним та скасовано наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 12.12.2023 №675 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0013148), інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.12.2023 року №694 «Про застосування до працівника УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0013148), інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 08.01.2024 року №33 «По особовому складу», щодо звільнення зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП з 09 січня 2024 року.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 09.01.2024 року по день винесення судом рішення про поновлення, у загальному розмірі 227 483 грн.

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення суми середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги податкового органу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , проходив службу в органах патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07.11.2023 №609 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0013148), інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догана.

Відповідно до змісту наказу встановлено: "..За результатами службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів, у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено факти вчинення дисциплінарних проступків

Так, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , отримавши до виконання матеріали вхідної кореспонденції, зареєстровані в УПП в Житомирській області ДПП від 28.09.2023 № 14340 та від 03.10.2023 № Ш-694, зареєстровані в зазначеному підрозділі від 03.10.2023 № 14501, не забезпечив їх належний розгляд у строки визначені законодавством, не поінформував свого безпосереднього керівника про причини та умови, що ускладнили виконання їх обов`язків, та крім того, допустив втрату матеріалів вхідної кореспонденції...

Крім того, працівник проявив бездіяльність, що виразилась у невжитті будь-яких заходів щодо відновлення втрачених документів, а також забезпечення їх розгляду.

Такими діями та бездіяльністю, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив обов`язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів..."

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 14.11.2023 №25 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0013148), інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді сувора догана.

Відповідно до змісту наказу встановлено: "...Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2023 у справі № 761/31471/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи в статусі водія, грубо порушив ПДР, попри наявний обов"язок знати і неухильно дотримувати вимог вказаних Правил, вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим в установленому порядку притягнутий до адміністративної відповідальності та водночас, порушив службову дисципліну, а отже, вчинив дисциплінарний проступок."

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 12.12.2023 №675 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0013148), інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до змісту наказу встановлено: "..За результатами службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів, у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено факти вчинення дисциплінарних проступків

Так, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , отримавши до виконання матеріали вхідної кореспонденції, зареєстровані в УП в Житомирській області ДПІ від 28.09.2023 №14340 та від 03.10.2023 №Ш-694, не забезпечив їх належний розгляд у строки визначені законодавством, не проінформував свого безпосереднього керівника про причини та умови, що ускладнили виконання їх обов`язків, та крім того, допустили втрату матеріалів вхідної кореспонденції, зокрема старший лейтенант поліції ОСОБА_1 документу від 03.10.2023 № III-694...

Крім того, зазначені працівники проявили бездіяльність, що виразилась у невжитті будь-яких заходів щодо відновлення втрачених документів, а також забезпечення їх розгляду."

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.12.2023 №694 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0013148), інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Відповідно до змісту наказу встановлено: "..10.09.2023 на скорочений номер « 102» надійшло повідомлення про «тілесні ушкодження» за участю поліцейського, для реагування на яке направлено наряд «ГРАНІТ-0015» у складі капітана поліції ОСОБА_2 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , які не забезпечили негайного інформування диспетчера (оперативного чергового) про прибуття та візуальне обстеження місця події, а також надання інформації про заходи, які здійснено для охорони місця події, стан здоров"я заявника (потерпілого) та інших осіб, заходи, ужиті для встановлення та затримання осіб, які вчинили правопорушення, кількість інших нарядів поліції, які прибули на виклик, та іншу інформацію.

Підтвердивши ознаки кримінального правопорушення, про що також зазначено в електронному рапорті за результатами опрацювання завдання, капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не поінформували диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення медично-оперативної групи на не перебували на місці події до її прибуття.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капітан ОСОБА_3 не з"ясували в заявника (потерпілого) на місці події абонентський номер та адресу електронної пошти, а також зручний для нього спосіб отримання відповіді про результати розгляду його заяви.

Крім того, старший наряду - капітан поліції ОСОБА_3 за результатами виконання завдання належним чином не оформив результати реагування на правопорушення в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», зокрема не вніс до електронного рапорту корисної інформації щодо осіб, речей, виконаних дій, а також фотозображення, що могти сприяти в установленні осіб, які їх учинили, та вирішенні інших службових завдань, чим порушив вимоги пункту 7 Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року №357.

Водночас капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 належним чином не поінформували відділ чергової служби та керівництво відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПІ в Житомирській області ДІ про наявність у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ознак дисциплінарного проступку, що унеможливило вжиття будь-яких заходів реагування керівництвом.

Також капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 будь-яким чином не доповідали керівництву УІІ в Житомирській області ДШІ про можливе вчинення ОСОБА_5 дисциплінарного проступку.

Зазначені дії та бездіяльність капітана поліції ОСОБА_2 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , під час опрацювання завдання 10.09.2023 «Інші тілесні ушкодження» супроводжувались порушенням та невиконанням вимог.

Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026, що виразилось у незабезпеченні отримання портативних відеореєстраторів, попри наявність таких пристроїв у секторі зв"язку та телекомунікацій УПП в Житомирській області ДПІ, та, відповідно, призвело до незабезпечення останніми повної та безперервної відеофіксації події та під час виконання службових обов"язків загалом.

Крім того, незабезпечення отримання капітаном поліції ОСОБА_6 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 портативних відеореєстраторів призвело до вчинення останніми дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки.

Так, направляючись на опрацювання звернення «інші тілесні ушкодження», що надійшло на скорочений номер « 102» 10.09.2023 о 22.20, капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здійснили зупинку поруч з працівниками наряду «ГРАНІТ-0102», у складі якого перебували інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПІ в Житомирській області ДПІ старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПІ в Житомирській області ДПІ старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , які з 21.26 до 23.19 здійснювали оформлення дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими, повідомлення про яку надійшло на скорочений номер « 102» 10.09.2023 о 21.25 та зареєстроване у журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Житомирського районного управління поліції

Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.09.2023 № 38103. Капітан поліції ОСОБА_3 взяв портативний відеореєстратор старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 попрямували за адресою виклику. Вказане, відповідно, унеможливило забезпечення виконання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026.

Водночас під час службового розслідування встановлено факт систематичного порушення зазначеного нормативно-правового акта щодо неотримання портативних відеореєстраторів у секторі зв`язку та телекомунікацій УПП в Житомирській області ДІ під час виконання службових обов`язків з 01.07.2023 до 11.09.2023.

Такими діями та бездіяльністю, капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 порушили обов"язки неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових інструкцій, наказів керівництва, визначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктах 1, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», якими передбачено професійне виконання службових обов`язків на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені

Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України:

Такі дії є проявом негідної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції, дискредитують систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості, негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Під час службового розслідування капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не сприяли його проведенню, чим порушили вимоги пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, частини п"ятої статті 15 Дисциплінарного статуту."

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №33 о/с від 08.01.2024 року ОСОБА_1 звільнений зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вважаючи оскаржувані накази протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом з метою їх скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, за наслідком проведення службового розслідування, не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що наказ Департаменту патрульної поліції № 307 від 25.05.2022 року прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, яким передбачено, зокрема,

- під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України Про правовий режим воєнного стану. (частина четверта статті 8 Закону № 580-VIII, яка набула чинності 01.05.2022)

- керівник поліції у межах повноважень надає доручення, обов`язкові для виконання поліцейськими, державними службовцями і працівниками поліції; призначає на посади та звільняє з посад у порядку, визначеному законом та іншими нормативно-правовими актами про державну службу, державних службовців апарату центрального органу управління поліції; ( пункти 9, 12 частини 1 статті 22 Закону №580-VIII).

Відповідно до ст. 62 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Згідно ч. 2 цієї статті для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Статтею 65 Закону № 889-VIII визначено підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 1 ст. 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 4 ст. 66 Закону № 889-VIII передбачено, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Відповідно до ч. 7 ст. 66 Закону № 889-VIII за кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Частиною першої статті 67 Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно зі ст. 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Відповідно до ч. 10-11 ст. 69 Закону № 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ст. 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (ст.73 Закону № 889-VIII).

Частинами 2-5 ст. 74 Закону № 889-VIII закріплено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

В силу пункту 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Приписами частини першої статті 87 Закону № 889-VIII визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. ( частина 5 статті 87 Закону № 889-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 р. №1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження, який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Пунктом 33 Порядку № 1039 визначено, що Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до п. 34 Порядку № 1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Згідно з п. 35 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення приймається суб`єктом призначення на підставі саме пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії та на підставі такої пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії суб`єкт призначення встановлює обставини справи та вид дисциплінарного проступку і його юридичну кваліфікацію, котрі зазначаються суб`єктом призначення, у власному рішенні (наказі, розпорядженні) про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до п. 2-6, ст. 14 Дисциплінарного статут Національної поліції України, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до п. 1- 4, ст. 15 Дисциплінарного статут Національної поліції України, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 затверджено «Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України».

Відповідно до частин п`ятої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Цим пунктом, зокрема, передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Згідно із частинами першою, третьою статті 19 цього Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид. стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Положеннями частин сьомої та восьмої цієї ж статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно із частиною четвертою статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706). Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування (абзац 2 пункту 1 Правил).

Згідно з пунктом 1 розділу II «Основні вимоги до поведінки поліцейського» названих Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV «Взаємодія поліції із громадськістю та іншими державними органами» цих Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Визнаючи протиправним та скасовуючи наказ № 609 від 07 листопада 2023 року, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догана, суд першої інстанції взяв до уваги, що відповідно до наказу № 2166 від 23 жовтня 2023 року «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», головою дисциплінарної комісії призначено ОСОБА_11 , який на думку суду, всупереч ч. 4 cт. 15 Дисциплінарного статут Національної поліції України, є членом комісії, що є зацікавленою особою, яка зверталась з доповідною запискою, тому це є однією із підстав для скасування спірного наказу.

Окрім того, суд зазначив, що відповідно до змісту висновку від 10 травня 2023 року, проводилось службове розслідування щодо ймовірності допущених порушень працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП, та за результатами проведеного розслідування встановлено про відсутність складу дисциплінарного проступку. У самому висновку комісією, було відображено алгоритм дій працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення. Однак, комісією, не взято до уваги те, що у позивача наявна посадова інструкція саме інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області яка не передбачає обов`язковість виїздів працівників на скарги».

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Аналогічна норма міститься також і у пункті 1 розділу II Порядку №893.

Згідно із пунктом 9 розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Положенням про управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції затвердженим наказом Департаменту патрульної поліції №361 від 18 березня 2016 року (у редакції наказу Департаменту патрульної поліції №2563 від 18 листопада 2021 року) управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Пунктом 1 розділу IV Положення про УПП в Житомирській області ДПП встановлено, що Управління у своїй роботі підконтрольне та підзвітне Департаменту патрульної поліції.

Пунктом 2 указаного розділу визначено, що Управління очолює начальник, який підпорядковується начальникові Департаменту патрульної поліції його першому заступнику та заступникам.

Відповідно до пункту 3 вказаного розділу, начальник Управління організовує роботу Управління, забезпечує виконання покладених на Управління завдань.

Згідно із пунктом 6 указаного розділу, начальник Управління:

- в установленому порядку вносить керівництву Департаменту патрульної поліції пропозиції щодо призначення, переведення, переміщення або звільнення з посад працівників Управління, про їх заохочення чи застосування до них дисциплінарних стягнень, чи притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також пропозиції щодо службових відряджень та надання відпусток працівникам Управління;

- призначає службові розслідування у порядку, визначеному законодавством;

- з метою своєчасного, повного та об`єктивного проведення службових розслідувань особисто контролює роботу дисциплінарної комісії;

- в разі необхідності залучає до проведення службового розслідування представників інших органів (підрозділів, закладів, установ);

- розглядає висновки за результатами службового розслідування та матеріалів службового розслідування; у разі незгоди із висновками службового розслідування в межах установленого строку надає доручення голові та членам комісії щодо додаткової перевірки обставин, та в разі необхідності на доопрацювання висновків службового розслідування;

- при встановленні під час службового розслідування діяння, що містить ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, уживає заходів у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення;

- в межах наданих повноважень видає накази про застосування до поліцейських дисциплінарних стягнень та здійснює контроль за їх виконанням;

- забезпечує проведення службових перевірок та службових розслідувань;

- здійснює інші повноваження, делеговані керівником Департаменту патрульної поліції або передбачені законодавством.

Наказом Департаменту патрульної поліції №4621 від 11 жовтня 2018 року «Про надання повноважень начальникам територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень» надано право начальникам управлінь патрульної поліції в областях Департаменту патрульної поліції:

- видавати накази щодо застосування до підпорядкованого їм особового складу заохочень у вигляді дострокового зняття дисциплінарного стягнення, накладеного ними, та занесення на дошку пошани;

- видавати накази щодо призначення службових розслідувань стосовно дисциплінарних проступків підпорядкованого їм особового складу, а також на продовження їх строків відповідно до частини другої статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- за результатами службових розслідувань видавати накази щодо застосування до підпорядкованого їм особового складу дисциплінарних стягнень у вигляді зауваження, догани та суворої догани.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідно до цього Положення начальник управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції мав право, як ініціювати проведення службового розслідування та і здійснювати безпосередній контроль за роботою дисциплінарної комісії та результатів зібраних нею матеріалів службового розслідування.

Подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі 380/4470/23 від 21 березня 2024 року.

Зважаючи на наведені норми закону, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо зацікавленості керівника Управління в результатах проведення службового розслідування безпідставним, та таким, що не відповідає дійсним обставин справи та не може слугувати самостійною підставою для визнання протиправним та скасування наказу № 609 від 07 листопада 2023 року.

Крім того, як звернув увагу апелянт та аналізуючи всі наявні в матеріалах справи доповідні записки про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії вбачається, що вони подані за підписом начальника Управління; крім того він являвся і головою дисциплінарної комісії по всім службовим розслідуванням, що оскаржуються позивачем, проте як самостійною підставою для скасування став лише в частині оскарження наказу № 609 від 07 листопада 2023 року, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догана.

Наказом МВС від 27 квітня 2020 року №357 затверджено «Інструкцію з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», якою зокрема встановлено порядок реагування на заяви і повідомлення, звернення громадян, що надходять телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102».

Тому, колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на ту обставину, що комісією не взято до уваги, що у позивача наявна посадова інструкція саме інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області, яка не передбачає обов`язковість виїздів працівників на скарги. Зі змісту висновку за результатами службового від 03.11.2023 (стор. 19, 20) вбачається чітке роз`яснення норм, які встановлені Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України від 27 квітня 2020 року №357, що прямо передбачені вимоги нормативно-правових актів, якими у своїй роботі повинні керуватись працівники поліції.

Також, помилковими є посилання суду на те, що у висновку службового розслідування від 03.11.2023 зазначено, що результатами проведеного розслідування встановлено про відсутність складу дисциплінарного проступку, адже, як встановлено колегією суддів, на сторінці 21 абзацу 1, 2 висновку службового розслідування від 03.11.2023 зазначено, що дисциплінарна комісія дійшла до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.

Крім того, судом не взято до уваги наявні в матеріалах службового розслідування докази неналежного виконання порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року №1026.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено, що інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП старший лейтенант поліції Мельниченко А. вчинив дисциплінарний проступок, а саме, неналежним чином здійснював реагування на повідомлення, що надійшли на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102». Не здійснював виїзди на місце події, не з`ясовував належним чином обставин правопорушення або події, практично одночасно проставляв відмітки в системі ІПНП про прийняття виклику, прибуття на місце події, закінчення виконання завдання, чим порушив вимоги підпунктів 1, 2, 8-10 пункту 2, пункту 7 розділу IX, пунктів 7, 8, 16 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року №357.

Також встановлено, що позивач не проводив в повному обсязі безперервну відеофіксацію, чим порушив вимоги пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що під час службового розслідування інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП старший лейтенант поліції Мельниченко А. не сприяв його проведенню, чим порушив вимоги пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту.

Таким чином, вказаними діями, в рамках проведеного службового розслідування, доведено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_12 порушив обов`язок неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків, наказів керівництва, визначених у пунктах 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», у пунктах 1,4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту.

З наказом ДПП № 609 від 07.11.2023 позивач ознайомився 29.11.2023. В даному наказі є вся необхідна інформація яка стосується його протиправної поведінки та які нормативно - правові акти позивачем були порушені. Незгода із застосованим дисциплінарним стягненням не може бути самостійною підставою для визнання протиправним та скасування наказу.

Відносно визнання судом першої інстанції протиправним та скасування наказу № 25 від 14 листопада 2023 року, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, колегія суддів виходить з наступного.

Так, судом першої інстанції взято до уваги, що підставою для прийняття наказу № 25 від 14 листопада 2023 року було рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2023 у справі №761/31471/23, яке набрало законної сили лише 15 лютого 2024 року. Тобто, на думку суду, зазначене рішення не могло бути підставою для винесення наказу.

Даючи правову оцінку позиції суду, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16, від 24 вересня 2020 року в справі №420/602/19, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18, від 26 травня 2022 року в справі №420/3630/20, від 07 липня 2022 року у справі №460/5545/20, де суд неодноразово досліджував питання можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які (або частина яких) у той же час можуть містити ознаки адміністративного правопорушення, а також обов`язковості врахування у такому випадку рішення суду, ухваленого за наслідками вирішення питання про вчинення цією особою адміністративного правопорушення і її вини у його вчиненні.

Позиція Верховного Суду із цього питання полягає в тому, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами. Притягнення чи не притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутність складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не виключає наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати вид дисциплінарного стягнення. Відповідно, у випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - це є свідченням відсутності складу адміністративного правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.

У цьому ж контексті слід зауважити, що за правилами частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Однак, за позицією Верховного Суду, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази (подібні за змістом висновки наведено в постановах Верховного Суду від 30 серпня та 22 вересня 2022 року у справах №904/1427/21, №420/4977/20).

Відповідно до частини сьомої статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Таким чином, враховуючи, що у межах розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності суд не досліджує питань наявності в її діях ознак дисциплінарного проступку, адже, як зазначалося, дисциплінарне провадження має іншу мету, процедуру та правила оцінки дій і матеріалів, то висновки такого суду (його правова оцінка) не є обов`язковими для суду, який розглядає справу щодо оскарження індивідуального акту про притягнення цієї особи до дисциплінарної відповідальності. Це ж стосується дисциплінарного органу, який, вирішуючи питання наявності або відсутності у діях особи ознак дисциплінарного проступку, керується виключно правилами та вимогами, встановленими для дисциплінарної процедури, однак не втручається у питання винуватості цієї особи у скоєнні адміністративного правопорушення за правилами і в порядку КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, відносно того, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2023 у справі №761/31471/23 не могло бути підставою для винесення оскаржуваного наказу, оскільки відсутність результату розгляду такої справи, не може вважатися обставиною, що об`єктивно унеможливлювала розгляд дисциплінарною комісією матеріалів службового розслідування.

Відповідно до частини третьої статті 11 Дисциплінарного статуту НІТУ, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно - правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом..

Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани прийнято відповідачем у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, оскільки відповідачем доведено, що в діях позивача наявний, підтверджений склад дисциплінарного проступку, а законом встановлені підстави для застосування в таких випадках дисциплінарного стягнення, крім того застосований вид стягнення є пропорційним (співмірним) із учиненим діянням і є суворішим за діючий попередній вид стягнення.

Щодо визнання судом першої інстанції протиправним та скасування наказу №675 від 12 грудня 2023 року, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, колегія суддів виходить з наступного.

Так, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що відповідно до пункту 22 Інструкції з діловодства від 20.05.2016 №414, у зв"язку з відпусткою, хворобою, відрядженням працівника або його звільненням не виконані ним службові документи за вказівкою безпосереднього начальника передаються іншому працівникові або до підрозділу документального забезпечення з відміткою про це у відповідних обліках. У разі звільнення працівник повинен здати до канцелярії документи, журнали, справи, печатки, штампи тощо, що за ним рахуються. Контроль за повним і своєчасним поверненням документів покладається на керівників органів та підрозділів поліції та працівників підрозділу документального забезпечення.

Суд вважає, що оскільки позивач не був керівником органу, в відповідно до пп. 24 п. 14 Інструкції з діловодства від 20.05.2016 №414 відповідальність за виконання документа по суті та у встановлений законом строк несуть керівники та зазначені у резолюції особи (виконавці), то застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну відповідність є протиправним.

Колегія суддів з такою позицією суду першої інстанції не погоджується, оскільки згідно пункту 5 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15 листопада 2017 року № 930, у разі якщо взяте на контроль звернення не може бути вирішене в установлений строк, виконавець заздалегідь, але не пізніше ніж за три дні до закінчення зазначеного строку доповідає про це посадовій особі, яка здійснює контроль, і порушує питання про продовження строку в межах, установлених законодавством про звернення громадян. Про продовження строку розгляду письмово повідомляється автор звернення.

Судом встановлено, що 02.11.2023 старший лейтенант поліції ОСОБА_12 приступивши до виконання службових обов`язків повідомив, що порушив строки розгляду службової документації та написав відповідний рапорт від 02.11.2023 № 14725вн/41/28-2023, відповідно до змісту якого, доповів на ім`я начальника УПП в Житомирській області ДПП про те, що розгляд звернення ОСОБА_13 від 28.09.2023 № 14340 не здійснено у зв`язку із перебуванням поліцейського на лікарняному та відсутністю будь-якого контролю за розглядом матеріалів вхідної кореспонденції керівництвом відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УШІ в Житомирській області ДПП.

Тобто, в порушення Порядку №930 старший лейтенант поліції ОСОБА_12 проявив службову недбалість, яка призвела до незабезпечення розгляду ввіреної йому службової документації у передбачені законодавством строки та втрати такої. Вказані обставини були підтверджені наявними в матеріалах службового розслідування поясненнями особового складу відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII Порядку № 930, керівники органів чи підрозділів поліції здійснюють безпосередній контроль за додержанням установленої законодавством і цим Порядком процедури розгляду звернень.

Відповідно до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. розділу 2 посадової інструкції інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13 грудня 2017 року № 6086, основними завданнями інспектора відділу є сприяння в межах компетенції та повноважень у забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах завдань Національної поліції України.

Таким чином, будучи безпосереднім виконавцем службової документації, яка згідно законодавства України мала бути виконана у певні строки, старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , не вжив усіх відповідних заходів щодо забезпечення її розгляду, не поінформував керівництво відділу та УПП в Житомирській області ДПП про неможливість забезпечення її розгляду та не повернув ввірені документи керівнику відділу у зв`язку із хворобою, з метою визначення інших виконавців з числа особового складу відділу.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Судовий контроль при оцінці актів та дій органів державної влади під час виконання ними дискреційних повноважень є обмеженим. За загальним правилом національні суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки суб`єкта владних повноважень щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

У контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що висновки відповідача, якими він мотивував наявність підстав для застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність, є довільними, нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.

Відносно визнання судом першої інстанції протиправним та скасування наказу № 694 від 22 грудня 2023 року та наказу від 08 січня 2024 року № 33 «По особовому складу», яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби у поліції, суд вважає, що висновки службового розслідування зроблені без надання оцінки доводам позивача, без з`ясування всіх обставин та грунтуються на доказах, які здобуті з порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018року № 893.

Разом з тим, як вірно звернув увагу апелянт, суд дійшов висновку що наказ Департаменту патрульної поліції №307 від 25.05.2022року прийнято необгрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, проте, в даній частині оскаржується наказ № 694 від 22 грудня 2023 року, а наказ №307 від 25.05.2022 жодного відношення до справи не має та не досліджувався судом.

Зокрема, колегією суддів встановлено, що за результатами висновку службового розслідування від 15 грудня 2023 року досліджувалось питання можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_14 під час реагування 10.09.2023 на повідомлення про правопорушення «Інші тілесні ушкодження» за адресою: вул. Перемоги, 46-А, м. Житомир за участі працівника поліції, а саме інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УШІ в Житомирській області ДІЛІ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Тому, висновки суду першої інстанції в частині повторності вчинення позивачем дисциплінарного проступку є необгрунтованими, зокрема відносно того, в чому саме полягало порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Крім того, поміж інших встановлених порушень, відповідачем виявлено, що в порушення пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 та розділу X Порядку дій нарядів (екіпажів) поліції під час несення служби, затвердженого дорученням УПП в Житомирській області ДПП від 03.09.2021 № 13160вн/41/28/01-2021, позивачем не було здійснено належне отримання та користування портативним відеореєстратором.

Зокрема встановлено, що узявши портативний відеореєстратор у старшого лейтенанта поліції Шибистюка В., капітан поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_12 фактично унеможливили забезпечення виконання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , який здійснював оформлення дорожньо-транспортної пригоди, вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Таким чином, незабезпечення отримання старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 портативних відеореєстраторів призвело до вчинення останніми дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що дисциплінарна комісія дійшла обгрунтованого висновку про порушення позивачем службової дисципліни, за порушення якої передбачена, дисциплінарна відповідальність. При визначенні виду дисциплінарного стягнення, комісією враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Вказаний дисциплінарний проступок поліцейський вчинив за відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність, виключно з власної провини, через особисту недисциплінованість, внаслідок нехтуванням обов`язку поліцейського щодо неухильного дотримання вимог чинного законодавства (дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників), порушення обов`язку професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно та наполегливо самовдосконалюватися, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; порушення обов`язку утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Вказане впливає на рівень довіри населення до поліції, який є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Додатково слід наголосити, що у постанові Верховного Суду від 08.12.2024 у справі №640/8784/21 суд дійшов усталеного висновку, що чинним законодавством України передбачено право, а не обов`язок поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та дисциплінарної комісії надавати і, відповідно, одержувати пояснення щодо обставин, які досліджуються. Ненадання таких пояснень не є перешкодою для подальшого розгляду матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та проведення службового розслідування. Крім того, а ні Дисциплінарним статутом, а ні Порядком № 893 не конкретизовано місце, де саме мають бути надані такі пояснення. При цьому, поліцейський може надати такі пояснення як письмово, так і безпосередньо членам дисциплінарної комісії під час проведення бесіди. Поряд з цим, приписами Дисциплінарного статуту встановлений обов`язок дисциплінарної комісії скласти акт, у разі відмови поліцейського від надання пояснень.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем були дотримані вимоги щодо проведення службового розслідування та не допущені порушення щодо порядку його проведення, а тому висновки суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування спірних наказів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.12.2023 №694 та №33 «По особовому складу» від 08.01.2024 та поновлення позивача на посаді, з підстав порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, є помилковими.

Отже, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин справи у сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування спірних наказів та поновлення позивача на посаді. Інші позовні вимоги є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не дослідив всі фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі Ґарсія Руіз проти Іспанії (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 жовтня 2024 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Матохнюк Д.Б. Граб Л.С.