Справа № 420/28440/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить:

визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.04.2024 р. про відмову у перерахунку пенсії позивачу, починаючи з 13.11.2013 р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести, починаючи з 13.11.2013 р. на загальних підставах, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV, перерахунок та індексацію пенсії позивачу, з усіма складовими пенсійних виплат, надбавками та підвищеннями до пенсії, як непрацюючого пенсіонера, із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 1.15505, згідно з довідкою про заробітну плату за період роботи з 01.01.1994 р. по 31.12.1995 р., що є у пенсійній справі, з урахуванням повного страхового стажу 11 років 1 місяць 9 днів за списком №1, із компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії в установленому законом розмірі за період з 13.11.2013 р. на день виконання судового рішення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також позивач просить:

допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення усієї суми заборгованості, починаючи з 13.11.2013 року до дня її фактичної виплати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , громадянка України, пенсіонерка за віком з 23.08.2001 постійно проживає за кордоном. При первинному призначенні пенсії за віком позивачу та її наступних перерахунках: протоколи версія 4.40-2/Ф10 від 12.02.2014р., версія 4.53-4/Ф10 від 03.11.2017р., для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (далі: "КЗП") 1.15505 , за період роботи з 01.01.1994р. по 31.12.1995р.

Однак, відповідач в односторонньому порядку, без звернення пенсіонера, наприкінці 2023 року перерахував КЗП, виходячи із заробітної плати позивача за період роботи з 01.11.1991р. по 30.10.1996г., отже новий КЗП становив 1.08134, і застосував його за перерахунку пенсії позивача, без урахування повного стажу позивача за списком №1, що призвело до значного заниження розміру пенсії, починаючи з 13.11.2013р.

Відповідно до трудової книжки позивача та довідки Сакського хімзаводу, загальний страховий стаж позивача складає 28 років 8 місяців 2 дні, у тому числі, робота за списком №1 у період з 14.10.1985 по 23.11.1996 11 років , 1 місяць, 9 днів.

При розрахунку пенсії, починаючи з 13.11.2013р., згідно з розпорядженням Сакського УПФУ від 17.02.2014 року, вірно враховано стаж ОСОБА_1 за списком №1: 11 років 1 місяць 9 днів , проте, у період з 01.08.2015р. та з 01.02.2021р. стаж за списком №1 без жодних підстав зменшений до 6 років 0 місяців 0 днів.

Рішенням Одеського адміністративного суду від 03.04.2024р. (ЄДРСР №118169932) вимога позивача про перерахунок пенсії із застосуванням КЗП 1.15505 за період роботи з 01.01.1994р. по 31.12.1995г., як із початковому призначенні пенсії позивачу, визнано передчасним, оскільки позивач не зверталася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням довідок про заробітну плату за період із 01.01.1994г. по 31.12.1995р.

Позивач 10.04.2024р. звернулася до відповідача через вебпортал електронних послуг ПФУ, з використанням кваліфікованого електронного підпису, із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, починаючи з 13.11.2013р., із довідки про заробітну плату за період роботи з 01.01.1994р. по 31.12.1995р., яка є у пенсійній справі та врахована при первісному призначенні пенсії.

Заява про перерахунок пенсії розглянута екстериторіально Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області та рішенням управління від 18.04.2024р. залишена без задоволення.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсій у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013, є протиправними, порушують конституційні права позивача на соціальне забезпечення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 13.09.2024 року відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та залишено без руху адміністративний позов.

17.09.2024 року до суду за вхід. №ЕС/43133/24 від представника позивача надійшла заява з доказами сплати судового збору.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

07.10.2024 року за вхід.№ЕС/49689/24 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ у Київській області, в якому, з посиланням на норми ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанову Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

08.10.2024 року за вхід.№ЕС/50246/24 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 15.12.2017 року. Виплату пенсії Позивачці поновлено на підставі постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 21.10.2016 по справі №653/2804/16-а, якою зобов`язано Управління поновити Позивачці виплату пенсії, починаючи з 01.08.2015 року.

Так, ОСОБА_1 розрахунок пенсії здійснено з 01.08.2015 на підставі документів, що містяться в її пенсійній справі.

За матеріалами пенсійної справи, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить - 28 років 08 місяців 03 дні, у тому числі робота за Списком №1 6 років 10 місяців 09 днів, які враховано у подвійному розмірі відповідно до ст.24 Закону №1058.

Загальний стаж роботи - 34 роки 08 місяців 09 днів, коефіцієнт стажу становить 0,34667, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1.35 - 0.46800. Заробітну плату враховано за період з 01.01.1994 по 31.12.1995, коефіцієнт заробітної плати 1,15505, розмір пенсії склав 1039,66 грн.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 по справі №420/3159/23, яке набрало законної сили 18.07.2023, Головним управлінням розпорядженням від 07.11.2023 з 13.11.2023 здійснено перерахунок пенсії, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як непрацюючим пенсіонерам, па підставі документів наявних у пенсійних справах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно, з урахуванням довідок від 06.11.2023 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до Рішення про перерахунок пенсії №58, при індивідуальному коефіцієнті заробітку 1,08134 за період з 01.11.1991 по 31.10.1996 та коефіцієнті страхового стажу 0,53550 (з урахуванням кратності 1,35) розмір пенсії ОСОБА_3 з 13.11.2013 становить 1025,80 грн.

На дату набрання чинності рішення суду від 01.05.2023 по справі №420/3159/23 вже було чинне рішення суду (постанова) від 14.03.2017 по справі №653/845/17, відповідно до якого враховано зміни щодо пенсійного забезпечення Позивачів. Суми пенсій розраховано з 13.11.2013 по 31.07.2015 включно.

У позовній заяві Позивачка зазначає: «...що Відповідач в односторонньому порядку, без звернення пенсіонера, наприкінці 2023 року перерахував КЗП, виходячи із заробітної плати Позивача за період роботи з 01.11.1991 по 30.10.1996 роки, отже новий КЗП становив 1.08134, і застосував його за перерахунку пенсії Позивача, без урахування повного стажу Позивача за Списком №1, що призвело до значного заниження розміру пенсії, починаючи з 13.11.2013».

В свою чергу, 08.01.2023 Позивачкою через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України було подано заяву про перерахунок згідно рішень суду (була надана довідки про заробітну плату за період з 01.11.1991 по 31.10.1996 роки).

За результатом розгляду заяви від 08.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення від 13.01.2022 №197/03-16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Перерахунок пенсії Позивачці із урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з 1991 по 1996 роки проведено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року у справі №420/3159/23, яким задоволено вимоги ОСОБА_1 (однією з позовних вимог було урахування довідки за період роботи з 1991 по 1996 роки. при проведенні перерахунку пенсії).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , громадянка України, пенсіонерка за віком, з 23.08.2001 постійно проживає в Ізраїлі.

ОСОБА_1 призначено пенсію з 1996 року. Пенсію позивачу призначено з урахуванням роботи на шкідливому виробництві за Списком №1.

Виплата пенсії припинена з 23.02.2002 у зв`язку з виїздом позивача на постійне місце проживання за кордон.

Постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23.12.2013 у справі за №122/23165/13-а позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у м. Саки і Сакському районі АР Крим щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 з 13 листопада 2013р. протиправними та зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Саки та Сакському районі АР Крим поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 13 листопада 2013р.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 р. по справі №122/23165/13-а вищевказану постанову змінено та викладено абзаци третій та шостий у наступній редакції: «зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Саках та Сакському районі Автономної Республіки Крим відновити, провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування» від 09.07.2003 №1058 IV за документами, які є в пенсійній справі та з урахуванням додатково наданих документів про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, з нарахуванням відповідних надбавок, передбачених діючим пенсійним законодавством на зазначений в заяві банківський рахунок, з 13.11.2013».

З 01.08.2015 позивачу повторно припинено виплати пенсії.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 14.06.2017 у справі №653/845/17, що набрала законної сили 04.10.2017, ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано відновити виплату пенсії позивачу, у розмірах, згідно з нормами чинного законодавства України, провести індексацію та здійснити, передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01.08.2015.

З 01.08.2015 позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Через припинення з 01.02.2021 виплати пенсії позивач звернулась до суду втретє.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №540/7677/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити, зокрема, позивачам виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію на визначений позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

На виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №540/7677/21 позивачу відновлено виплату пенсії за віком.

08.01.2023 позивач звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок згідно рішень суду з 13.11.2013.

Заяву ОСОБА_1 , за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Закарпатській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення №58 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови було ненадання заявницею до переліку документів доданих до заяви про перерахунок паспорту громадянина України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі №420/3159/23 адміністративний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо встановлення «особливостей» виплати пенсій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), непроведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 57 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 58 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 13.11.2013 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів наявних у пенсійних справах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно, з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням раніше виплачених сум, з виплатою компенсації втрати доходу, на визначений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 банківський рахунок.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 залишено без змін.

На виконання рішення суду від 01.05.2023 у справі №420/3159/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 13.11.2013.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 07.11.2023 15:35 пенсію ОСОБА_1 перераховано та зазначено особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду».

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 відповідач перерахував коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.05.1991 по 01.04.1996, який становить 1.08134, та застосував при перерахунку пенсії.

При первинному призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.15505 за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1995.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 у справі №420/6383/24 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати пенсії та її складових ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013, з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», невиплати компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 13.11.2013 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з виплатою компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії та з 01.10.2017 із застосуванням показників середньої заробітної плати в України за 2014, 2015 та 2016 роки, з врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі №420/6383/24 рішення залишено без змін.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон №1058-ІV) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Порядок призначення, перерахунку та виплати пенсії визначений Розділом VI Закону №1058-IV.

Частиною першою статті 42 №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.42 Закону №1058-IV крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Наразі вказана норма, викладена у наступній редакції, а саме для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Крім того, розділ XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до абз.2-4 ч.2, ч.3 ст.42 Закону №1058-IV показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, та у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 Закону №1058, при цьому, перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 18.04.2024р. про відмову у перерахунку пенсії позивачу, починаючи з 13.11.2013р.

У статті 1 та частині першій статті 2 Конституції України встановлено, що Україна проголошена суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію.

Відповідно до частини другої статті 3 Основного Закону України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; зокрема, закони приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Також, відповідно до Конституції України громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Європейська соціальна хартія (European Social Charter) (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі міжнародними зобов`язаннями України.

Формою здійснення особою права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки та реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею через уповноважені органи влади.

Аналізуючи доводи позовної заяви, в контексті спірних правовідносин, що виникли у цій справі, суд враховує, що спірним у цій справі питанням перш за все є зміст заяви, а також правомірність дій відповідача, вчинених ним за наслідками її розгляду.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом №1058-IV.

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону №1058-IV, згідно положень якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком №22-1.

Позиція Верховного Суду стосовно застосування зазначеного Положення сформована, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №766/6029/17, від 20 лютого 2018 року у справі №296/3579/17, від 27 березня 2018 року у справі №560/1073/17,від 27 березня 2018 року у справі №640/12426/17, від 07 вересня 2018 року у справі №562/3048/16-а, від 07 вересня 2018 року у справі №803/1569/16, від 07 вересня 2018 року у справі №806/215/17, від 19 вересня 2018 року у справі №806/2479/16 та від 20 вересня 2018 року у справі №320/8057/16-а(2а/320/300/16).

Відповідно до пункту 1.1. цього Порядку заява про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Згідно пункту 1.9 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.

За правилами пункту 1.8 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Крім того, Постановою Правління Пенсійного фонду України 14 грудня 2015 року №25-1 «Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій» установлено, що Порядок №22-1 застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 01 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 01 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 01 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 01 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів; заява та інші подані документи скануються зазначеними органами із використанням технічних засобів, засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та зберігаються в електронній пенсійній справі як копії документів, на підставі яких призначено пенсію.

Отже, законодавцем визначені альтернативні способи подачі заяв до органів з питань призначення пенсій.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. (пункт 4.3 Порядку №22-1).

Згідно пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналізуючи зміст вищезазначених положень, суд доходить висновку про те, що особа, яка претендує на призначення пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком №22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення або відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Як встановлено судом, 10.04.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсій (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000).

Заяву позивача, за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ у Київській області, за результатом опрацювання якої прийнято рішення №25173/03-16 від 18.04.2024 року про відмову у перерахунку пенсії. Підстава для відмови - ненадання заявницею «будь-яких інших документів».

При цьому, у вказаному рішенні є посилання пенсійного органу на абзац 2 п.1.1 Порядку №22-1, відповідно до якого заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Також у рішенні вказано, що до заяви від 10.04.2024 №452 ОСОБА_1 додала скановані копії паспорта нерезидента України НОМЕР_1 , ідентифікаційного коду на ОСОБА_1 , документи про місце проживання (реєстрації особи) та витяг з розпорядження про заробітну плату за період з 01.01.1994 по 31.12.1995. Будь-які інші документи відсутні.

Суд, вирішуючи питання правомірності відмови органом пенсійного фонду, вважає, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є також виконання пенсійним органом обов`язків, визначених Порядком №22-1, зокрема, щодо повідомлення про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви та отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Як встановлено судом та підтверджено рішеннями судів у справах №420/3159/23 та №420/6383/24, у пенсійній справі ОСОБА_1 наявні всі необхідні документи, які дають можливість розгляду її заяви від 10.04.2024.

На цій підставі суд дійшов висновку про протиправність прийнятого рішення через надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).

Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30 травня 2018 року у справі №537/3480/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17, від 26 лютого 2020 року у справі №541/543/17-а, від 16 грудня 2021 року у справі №500/1879/20 та від 09 серпня 2023 року у справі №520/5045/2020.

Враховуючи зазначене суд вказує, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян.

Суд також зауважує, що Конституція України містить кілька статей, які прямо або опосередковано тлумачать поняття гідності людини та її важливість для українського суспільства. Зокрема, стаття 3 Основного Закону передбачає, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Вказані положення, на думку суду чітко проголошують, що гідність людини є фундаментальною цінністю, захист якої є одним з основних завдань держави. Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах Зазначене підкреслює рівність усіх людей у їхній гідності, незалежно від будь-яких інших ознак. Крім того статтею 28 Основного Закону прямо заборонено будь-які дії, які можуть принизити людську гідність і встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності.

Повертаючись до спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що Порядком №22-1 визначено процедуру, яке є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого питання у сфері соціального захисту.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування №25173/03-16 від 18.04.2024 року про відмову у перерахунку пенсії.

Щодо застосування коефіцієнту заробітної плати 1.08134 при перерахунку пенсії ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 відповідач перерахував коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.05.1991 по 01.04.1996, який становить 1.08134, та застосував при перерахунку пенсії.

При первинному призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.15505 за період роботи з 01.01.1994 по 31.12.1995.

Враховуючи те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі №420/3159/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок пенсії з 13.11.2013 з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, то відповідачем перераховано коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 з врахуванням періодів роботи з 01.05.1991 по 01.04.1996.

Враховуючи те, що при перерахунку пенсії змінився період, за який враховуються заробітна плата, відповідно зміні підлягав і коефіцієнт заробітної плати.

Крім того, ухвалою суду від 30.11.2023 у справі №420/3159/23 прийнято звіт Головного управління по справі №420/3159/23 та встановлено: «…на виконання рішення суду від 01.05.2023 року по справі №420/3159/23 Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.11.2013 року при індивідуальному коефіцієнті заробітку 1,08134 за період з 01.11.1991 по 31.10.1996 та коефіцієнті страхового стажу 0,53550 (з урахуванням кратності 1,35) за 39 років 8 місяців 3 дні трудової діяльності, з урахуванням 11 років стажу роботи за Списком №1. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 13.11.2013 становить 1025,80 грн., у тому числі: 693,66 грн. основний розмір пенсії (1197,91 грн. х 1,08134 х 0,53550); 200,34 грн. доплата до прожиткового мінімуму (до 894,00 грн.); 131,80 грн. доплата за понаднормовий стаж роботи, за 19 років (693,66 грн. х 19%)».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №420/3159/23 ухвала суду від 30.11.2023 залишена без змін.

При цьому, апеляційним судом зазначено: «… в даному випадку позивачам потрібно звернутись до суду із позовними вимогами щодо незгоди із спірним розрахунком, який на думку ПФУ здійснений за нормами чинного законодавства, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості визначати порядок здійснення перерахунку пенсії за рішенням суду на етапі затвердження звіту про виконання рішення суду.

Між тим, позовні вимоги щодо визначення порядку здійснення перерахунку пенсій позивачам адміністративний не містить, у зв`язку із чим вказане не було та не могло бути предметом розгляду під час вирішення справи по суті.

Апеляційний суд повторно вказує, що зазначені в апеляційній скарзі доводи щодо незгоди із здійсненим перерахунком пенсій позивачів є підставою для звернення до суду із окремим позовом та самостійними позовними вимогами.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що в даному випадку доводи щодо незгоди із здійсненим перерахунком пенсій позивачів є новими правовідносинами, які виникли на підставі перерахунку пенсії в рамках адміністративної справи №420/3159/23.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що покладені позивачем в основу заяви обставини свідчать про виникнення інших спорів (щодо визначення алгоритмів розрахунків та порядку перерахунку пенсії)».

Судом встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням розпорядження про заробітну плату за період з 01.01.1994 по 31.12.1995.

Також судом встановлено, що при первинному призначенні пенсії за віком позивачу та її наступних перерахунках: протоколи версія 4.40-2/Ф10 від 12.02.2014р., версія 4.53-4/Ф10 від 03.11.2017р., для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (далі: "КЗП") 1.15505 , за період роботи з 01.01.1994р. по 31.12.1995р. Розрахунок КЗП 1.15505 доданий до розпорядження про перерахунок пенсії від 14.11.2017р., а також міститься в електронній пенсійній справі позивача на Веб-порталі ПФУ.

Пункт 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

За змістом статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 липня 2018 року у справі №461/4328/16-а.

Згідно матеріалів справи пенсія позивачу призначена з 1996 року та, в подальшому, перерахована на виконання рішення суду за нормами статті 43 цього Закону та статті 40, якою встановлювався порядок визначення заробітної плати (доходу) із визначенням коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії.

Частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема і в ч.1 ст.25 цього Закону в оновленій редакції, згідно якої коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Згідно ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148 від 03 жовтня 2017 року, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" збільшений на 79 гривень.

Згідно ч. 4-5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій, передбачене частиною другою статті 42 цього Закону, проводиться починаючи з 2021 року.

У 2019-2020 роках показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для перерахунку пенсій, збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує року, в якому проводиться збільшення, порівняно з роком, що передує року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

При цьому, відповідно до положень абз.2 п.2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що з 01 жовтня 2017 року пенсії, призначені згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до статті 43 Закону №1058-IV (в редакції на час перерахунку пенсії позивача) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

На виконання рішення суду від 01.05.2023 року по справі №420/3159/23 Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивача з 13.11.2013 року при індивідуальному коефіцієнті заробітку 1,08134 за період з 01.11.1991 по 31.10.1996 та коефіцієнті страхового стажу 0,53550 (з урахуванням кратності 1,35) за 39 років 8 місяців 3 дні трудової діяльності, з урахуванням 11 років стажу роботи за Списком №1. Розмір пенсії ОСОБА_2 з 13.11.2013 становить 1025,80 грн., у тому числі: 693,66 грн. основний розмір пенсії (1197,91 грн. х 1,08134 х 0,53550); 200,34 грн. доплата до прожиткового мінімуму (до 894,00 грн.); 131,80 грн. доплата за понаднормовий стаж роботи, за 19 років (693,66 грн. х 19%).

Вирішуючи питання щодо правомірності застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 13.11.2013 її індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітку, суд вважає правомірними доводи позивача щодо порушення її прав, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційним положення, внесені Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 4 ст. 42 Закону №1058-ІV.

Отже, з 22 травня 2008 року положення частини 4 ст. 42 Закону №1058-IV діяли в первинній редакції, яка викладена наступним чином: «У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону».

Як встановлено на підставі матеріалів справи, і такі обставини визнаються відповідачем, що ОСОБА_1 з 13.11.2013 при перерахунку пенсії застосовувався індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.08134, проте такий суд визнає протиправним, що не обрахований відповідно до положень статей 40, 42 Закону №1058-IV та повинен складати 1.15505, який є встановленою складовою суми заробітної плати для розрахунку при призначенні пенсії та не підлягає зміні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі «ОСОБА_3 Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Таким чином, відповідач повинен діяти відповідно до норм Конституції України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не допускати звуження вже існуючого права, а саме зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати, що потягло зменшення середньомісячного заробітку для обчислення розміру пенсії та зменшення пенсії на час її перерахунку.

Щодо урахування повного страхового стажу 11 років 1 місяць 9 днів за списком №1

Згідно розпорядження №187389 від 14.02.2014, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить - 28 років 08 місяців 02 дні, у тому числі робота за Списком №1 11 років 01 місяць 09 днів.

Отже, при перерахунку пенсії позивача повинно бути враховано робота за Списком №1 11 років 01 місяць 09 днів.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести виплату перерахованої пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, то суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Враховуючи зазначені вище норми та обставини цієї справи, суд доходить висновку, що оскільки непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, то перерахунок виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV.

Щодо звернення рішення суду до негайного виконання у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення yciєї cyми заборгованості, починаючи з 13.11.2013 року до дня фактичної виплати, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тобто, процесуальним кодексом передбачена можливість негайного виконання рішення суду щодо стягнення суми боргу при присудженні виплати пенсії.

Ураховуючи те, що предметом спору у даній справі є протиправність дій відповідача, суд не вирішує питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише зобов`язує відповідача вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Отже, у суду відсутні законні підстави для звернення рішення до негайного виконання, як про це просить позивач.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Суд вважає, що відсутні підстави стверджувати про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у даній справі, за умови набрання ним законної сили у встановленому порядку, а тому відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 968,96 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №9670-9069-6870-7122 від 15.09.2024 року.

Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №25173/03-16 від 18.04.2024 р. про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 13.11.2013 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести ОСОБА_1 , починаючи з 13.11.2013 р. на загальних підставах, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV, перерахунок та індексацію пенсії позивачу, з усіма складовими пенсійних виплат, надбавками та підвищеннями до пенсії, як непрацюючого пенсіонера, із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати у розмірі 1.15505, згідно з довідкою про заробітну плату за період роботи з 01.01.1994 р. по 31.12.1995 р., що є у пенсійній справі, з урахуванням повного страхового стажу 11 років 1 місяць 9 днів за списком №1, із компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії в установленому законом розмірі за період з 13.11.2013 р. на день виконання судового рішення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (адреса: 08001, Київська область, смт. Макарів, вул. Варшавська, 3-Б, ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 6, (тимчасово: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а), , ел. пошта )

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (адреса: 08001, Київська область, смт. Макарів, вул. Варшавська, 3-Б, , ел. пошта )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА