Справа № 620/11754/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/11754/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії із зарахуванням до страхового стажу для обчислення (розрахунку) розміру пенсії періодів роботи з 21.07.1993 по 30.11.1993, з 03.08.1994 по 09.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку, а також із зарахуванням періодів роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 в Комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг" та з 26.09.2018 по 18.09.2023 в ДСП "Чорнобильська АЕС" (за виключенням періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020, з 02.11.2020 по 20.11.2020, з 25.03.2021 по 18.04.2021, відпустки без збереження заробітної плати з 24.09.2022 по 03.10.2022) до пільгового стажу за Списком №1 на пільгових умовах (рік за півтора);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 18.09.2023 ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши до страхового стажу для обчислення (розрахунку) розміру пенсії періоди роботи з 21.07.1993 по 30.11.1993, з 03.08.1994 по 09.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку, а також із зарахуванням періодів роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 в Комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг" та з 26.09.2018 по 18.09.2023 в ДСП "Чорнобильська АЕС" (за виключенням періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020, з 02.11.2020 по 20.11.2020, з 25.03.2021 по 18.04.2021, відпустки без збереження заробітної плати з 24.09.2022 по 03.10.2022 ) до пільгового стажу за Списком №1 на пільгових умовах (рік за півтора).

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 не враховано до страхового стажу для обчислення (розрахунку) розміру пенсії періодів роботи з 21.07.1993 по 30.11.1993, з 03.08.1994 по 09.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку, а також періодів роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 в Комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг" та з 26.09.2018 по 18.09.2023 в ДСП "Чорнобильська АЕС" (за виключенням періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020, з 02.11.2020 по 20.11.2020, з 25.03.2021 по 18.04.2021, відпустки без збереження заробітної плати з 24.09.2022 по 03.10.2022 ) до пільгового стажу за Списком №1 на пільгових умовах (рік за півтора).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 03.09.2024, що підтверджується довідкою в матеріалах справи (а.с.39), однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 у справі №620/17622/23 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н, 69005, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №88 від 25.09.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 18.09.2023.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі №620/17622/23 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 18.09.2023. Прийнято у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, Запорізький р-н. Запорізька обл., 69005; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 18.09.2023. В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 - залишено без змін.

На виконання вказаного рішення та постанови суду позивачу з 18.09.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

При цьому, в зв`язку з неврахуванням відповідачем періодів роботи позивача, остання звернулася з заявою щодо врахування періодів роботи з 21.07.1993 по 30.11.1993 та з 03.08.1994 по 09.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 ; періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку; періоду роботи з 01.07.2023 до 18.09.2023 в: Державному спеціалізованому підприємстві "Чорнобильська АЕС", в тому числі на пільгових умовах по Списку №1 (рік за півтора). Крім того періоду роботи з 19.02.2003 по 24.06.2003 в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг", в зв`язку з не зарахуванням, як робота по Списку №1, в тому числі на пільгових умовах (рік за півтора); періоду роботи з 26.09.2018 по 30.06.2023 в Державному спеціалізованому підприємстві "Чорнобильська АЕС", оскільки вказаний період зараховано до стажу роботи по Списку №1, але в одинарному розмірі, а не на пільгових умовах (рік за півтора).

Листом від 30.07.2024 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 січня 2024 року по справі №620/17622/23 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року по справі №620/17622/23 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 18.09.2023. За документами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача складає 21 рік 10 місяців 18 днів (врахований по 30.06.2023), в тому числі стаж роботи за Списком №1 - 4 роки. До страхового стажу додатково зараховано стаж роботи за Списком №1 - 4 роки. Загальний страховий стаж становить 25 років 10 місяців 18 днів. Водночас зазначено, що відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (а.с.31).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт "а" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII (набув чинності з 01.04.2015, далі - Закон № 213-VIII) передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV в редакції до 11.10.2017 передбачав, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII.

Отже, і після набуття чинності нормами Закону № 1058-IV правила призначення пенсій за Списком № 1 регламентувались пунктом "а" статті 13 Закону № 1788-XII.

Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (11.10.2017) (далі - Закон № 2148-VIII), яким текст Закону № 1058-IV був доповнений, зокрема, статтею 114, згідно частини першої якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Разом з цим, Законом № 2148-VIII у новій редакції був викладений також пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV, де зазначається, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону № 2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 № 2148-VIII наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону № 213-VIII та пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону № 2148-VIII.

В подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII.

Конституційним Судом України згідно пункту 3 вищевказаного рішення було вирішено, що застосуванню підлягає, зокрема, стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам".

Відтак, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 1, а саме: пункт "а" статті 13 Закону № 1788-XII у редакції до Закону № 213-VIII та пункт 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII.

Таким чином, правила означених законів містять розбіжність відносно позивача, зокрема, щодо пенсійного віку у жінок, який складає 45 років та наявності страхового стажу, який складає не менше 15 років за пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону № 213-VIII та 50 років пенсійного віку і не менше 20 років страхового стажу за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону № 2148-VIII,

Конституційний Суд України в рішенні від 08.06.2016 у справі № 4-рп/2016 зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України, пункт 7 рішення № 4-рп/2016).

З огляду на вищенаведене, правова норма, яка регулює правовідносини аналогічно нормі, що визнана Конституційним Судом України неконституційною, або дублює таку правову норму (незалежно від періоду її прийняття та виду нормативного акту, в якому вона втілена), не підлягає застосуванню. У такому разі суд застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Висновок у рішенні Конституційного Суду України у справі № 4-рп/2016 зроблений з урахуванням вимог частини другої статті 150 Конституції України в редакції, чинній на момент прийняття рішення № 4-рп/2016, яка є тотожною статті 151-2 Конституції України у редакції на час розгляду справи та статті 8 Конституції України.

Тому, ґрунтуючись на юридичній позиції рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, суд вважає, що ідентична правова норма, яка міститься в Законі України від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII, теж не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, до даних правовідносин підлягає застосуванню пункт "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, щодо пенсійного віку, який складає для жінок - 45 років, щодо стажу роботи не менше 15 років, з них за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України не менше 7 років 6 місяців. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 у справі №620/17622/23 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н, 69005, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №88 від 25.09.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 18.09.2023.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі №620/17622/23 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 18.09.2023. Прийнято у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, Запорізький р-н. Запорізька обл., 69005; ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 18.09.2023. В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 - залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Як встановлено судом та слідує з записів в трудовій книжці НОМЕР_3 , позивач: з 21.09.1991 по 26.04.1993 працювала учнем оператора крутильного обладнання, оператором крутильного обладнання 4 розряду в Чернігівському виробничому торгівельному текстильно-швейному об`єднанні (01 рік 07 міс. 06 дн.); з 21.07.1993 по 30.11.1993 працювала помічником вихователя в дошкільному комбінаті №19 м. Чернігова (04 міс. 11 дн.); з 03.08.1994 по 09.11.1994 працювала продавцом на приватному підприємстві "Фірма "Еріка" (03 міс.08 дн.); з 15.02.1997 по 15.08.1997 перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю (06 міс. 01 д.); з 15.03.1998 до 15ЮЗ.2001 здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку (03 роки); з 19.02.2003 по 24.06.2003 працювала кухонною робітницею їдальні №19 КП "Славутич-Чорнобильторг" (04 міс. 06 дн., в полуторному обчисленні 06 міс. 09 дн.); з 30.07.2003 по 23.07.2004 перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю (11 міс. 25 дн.); з 15.11.2004 по 27.04.2006 працювала робітницею з комплексного прибирання та благоустрою територій ПВКП "Гранд-сервіс" (01 рік 05 міс. 13 дн.); з 03.05.2006 по 25.01.2008 працювала робітницею у приватного підприємця ОСОБА_2 (01 рік 08 міс.22дн.); з 04.02.2008 по 02.11.2008 перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю (08 міс. 28 дн.); з 03.11.2008 по 25.03.2016 працювала кухарем в Центрі реабілітації дітей-інвалідів м. Славутич (07р. 04 міс. 22 дн.); з 01.04.2016 по 21.09.2018 працювала кухарем в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №6 "Крунк" комбінованого типу Славутицької міської ради (02 р. 05 міс. 21 д.); з 26.09.2018 по 18.09.2023 працювала в ДП "Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС" (ДСП "Чорнобильська АЕС"), що за виключенням періоду простою та відпусток без збереження заробітної плати становить 04 р. 07 міс. 19 дн., а в полуторному обчисленні 06р. 11 міс. 12 дн.).

Таким чином разом стаж роботи позивача в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 та з 26.09.2018 по 18.09.2023 в одинарному розмірі становить 04 роки 11 місяців 22 дні, в полуторному обчисленні - 07 років 05 місяців 22 дні.

Тобто, як підтверджується записами в трудовій книжці, стаж роботи позивача станом на 18.09.2023 (дату звернення за призначенням пенсії) без застосування кратності становить всього 26 років 02 місяці 27 днів, а не так, як зазначено відповідачем 25 років 10 місяців 18 днів. В пільговому обчисленні - 28 років 08 місяців 26 днів.

Згідно трудової книжки позивач: 21.07.1993 прийнята в д/у №19 на посаду помічника вихователя на час заміни основного працівника на підставі наказу №27 №4 від 05.07.1993; 30.11.1993 звільнена з роботи за власним бажанням на підставі наказу №44 №2 від 29.11.1993; 03.08.1994 прийнята на роботу продавцом на підставі наказу №6 від 03.08.1994; 09.11.1994 звільнена з роботи за власним бажанням на підставі наказу №13 від 09.11.1994.

Вказані записи в повній мірі підтверджують період роботи позивача з 21.07.1993 по 30.11.1993 та з 03.08.1994 по 09.11.1994.

Щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачу періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку, суд зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону № 1788-ХІІ та законодавством СРСР.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною другою статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Таким чином, період догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо правових підстав зарахування періоду роботи позивача у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг" з 19.02.2003 по 24.06.2003, в Державному спеціалізованому підприємстві "Чорнобильська АЕС" з 26.09.2018 до 18.09.2023 до пільгового стажу по Списку №1 на пільгових умовах (рік за півтора) суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за Списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 № 250, від 30.06.1998 № 982, від 07.02.2000 № 223, від 29.01.2003 № 137, від 27.04.2006 № 571, від 10.09.2008 № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" (з наступними неодноразовими змінами) передбачено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи зараховується до стажу роботи і вислуги років в полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36).

Суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження"(з наступними змінами), яка відповідно до повноважень Кабінету Міністрів України, делегованих статтею 56 Закону № 796-ХІІ, встановлює правила пільгового обчислення стажу роботи в зоні відчуження, є самостійною правовою підставою для обчислення стажу роботи в зоні відчуження, який враховується при обчисленні коефіцієнту страхового стажу при призначенні розміру пенсії, незалежно від наявності підстав для застосування Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію на віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список №1.

У подальшому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 №173 Список №1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я.

На виконання вказаної постанови наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 576 затверджено Перелік № 576.

ДСП "Чорнобильська АЕС" входить до Переліку № 576.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 №461 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день0 дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У відповідності до п. 4 розділу XXII Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами прані, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 №461 працівники, зайняті па роботах у зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100 кБк/м2 і більше, були віднесені до категорії осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Таким чином основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що позивачем на підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_1 , згідно якої, серед інших, підтверджується стаж роботи позивача: з 19.02.2003 по 24.06.2003 кухонною робітницею їдальні №19 з доплатою за ОШУП 12% в комунальному підприємстві «Славутич- Чорнобильторг», що становить 04 міс. 06 дн., а в кратному розмірі (із застосуванням коефіцієнта 1,5) 06 міс.09 днів; з 26.09.2018 по теперішній час працює мийником посуду у відділі організації харчування їдальня №19 ДСП «Чорнобильська АЕС» (), що станом на 18.09.2023 становило 04р. 07 міс. 19 дн., а в кратному розмірі (із застосуванням коефіцієнта 1,5) 06 років 11 міс.12 днів.

Пільговий стаж роботи позивача підтверджується довідкою Архівного відділу Виконавчого комітету Славутицької міської ради від 16.11.2022, довідкою ДСП «Чорнобильська АЕС» № 1097/23 від 04.04.2023.

Також довідка ДСП «Чорнобильська АЕС» № 47-9750 від 25.10.2023 підтверджує роботу позивача за списком № 1 з 01.07.2023 по 30.09.2023.

Отже, суд дійшов висновку, що періоди роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003, з 26.09.2018 по 30.06.2023 та з 01.07.2023 до 18.09.2023 підтверджується записами трудової книжки позивача та відповідними довідками, а тому підлягає зарахуванню (за виключенням періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020, з 02.11.2020 по 20.11.2020, з 25.03.2021 по 18.04.2021, відпустки без збереження заробітної плати з 24.09.2022 по 03.10.2022 ) як стаж роботи за Списком №1 у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора).

Суд враховує, що при призначенні пенсії позивачу враховано до стажу роботи по списку №1 період роботи з 26.09.2018 по 30.06.2023, але без застосування кратності.

Щодо відсутності атестації робочих місць за період роботи позивача у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 суд зазначає наступне.

Так, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно, до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

З наведеного суд дійшов висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу. Тому, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні вказаного періоду. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, не зарахування періоду роботи позивача у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 до стажу роботи по списку №1 є безпідставним та таким, що порушує право позивача на належні соціальні виплати.

З урахуванням зазначеного, з метою захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).

Таким чином, послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Суд зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: ордер на надання правничої допомоги від 12.08.2024; рахунок-фактури від 05.08.2024 на суму 3500,00 грн та квитанцію на суму 3500,00 грн (а.с.6, 32-33).

Відповідно до частини 6 та 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи наведене, суд уважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмету спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 3500,00 грн.

З урахуванням зазначеного, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 3500,00 грн.

Також за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії із зарахуванням до страхового стажу для обчислення (розрахунку) розміру пенсії періодів роботи з 21.07.1993 по 30.11.1993, з 03.08.1994 по 09.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку, а також із зарахуванням періодів роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 в Комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг" та з 26.09.2018 по 18.09.2023 в ДСП "Чорнобильська АЕС" (за виключенням періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020, з 02.11.2020 по 20.11.2020, з 25.03.2021 по 18.04.2021, відпустки без збереження заробітної плати з 24.09.2022 по 03.10.2022) до пільгового стажу за Списком №1 на пільгових умовах (рік за півтора).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 18.09.2023 ОСОБА_1 перерахунок пенсії зарахувавши до страхового стажу для обчислення (розрахунку) розміру пенсії періоди роботи з 21.07.1993 по 30.11.1993, з 03.08.1994 по 09.11.1994 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , періоду догляду за дитиною 15.03.1998 року народження до досягнення нею трирічного віку, а також із зарахуванням періодів роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 19.02.2003 по 24.06.2003 в Комунальному підприємстві "Славутич-Чорнобильторг" та з 26.09.2018 по 18.09.2023 в ДСП "Чорнобильська АЕС" (за виключенням періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020, з 02.11.2020 по 20.11.2020, з 25.03.2021 по 18.04.2021, відпустки без збереження заробітної плати з 24.09.2022 по 03.10.2022 ) до пільгового стажу за Списком №1 на пільгових умовах (рік за півтора) та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Повне судове рішення складено 28.10.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО