Справа № 128/2239/24
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2239/24
29 жовтня 2024 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої- судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кривонос Д.О.,
розглянувши без повідомлення учасників справи в залі суду м. Вінниці заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених судових витрат у справу №128/2239/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого сержанта поліції Атаманенка Дмитра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції «про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі»,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження Вінницького районного суд Вінницької області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених судових витрат у справу №128/2239/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції «про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», в якій позивач просить суд ухвалити додаткове судове рішення, в якому стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача - Департаменту патрульної поліції на його користь в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правову допомогу адвоката гонорар у розмірі 8 500 гривень.
23.10.2024 за допомогою системи «Електронний суд» представник відповідача Департаменту патрульної поліції Яремчук Л.М. скерувала заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких з поданою заявою позивача про ухвалення додаткового рішення відповідач не погоджується, вважає заявлений розмір неспіврозмірним із складністю справи, що розглядається та часом, необхідним для вчинення тих чи інших дій, а також вважає , що вказані витрати недоведені позивачем належними доказами.
Вказує, що позивач обґрунтовуючи розмір гонорару у 8500 грн. та інших витрат, які на думку позивача виникли під час реалізації договору про надання правничої допомоги, позивач не надав суду конкретних розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Інформація, яка міститься в акті виконаних робіт від 21 вересня 2024 року № 997-ц/а24, не може вважатись належним розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Також вважає, що у вказаному акті відсутня інформація, що виконані адвокатом роботи, які зазначені в акті, надані саме згідно договору № 997 від 28 травня 2024 року. Також вважає надані позивачем докази, що підтверджують його витрати на правову допомогу є досить суперечливими і неоднозначними, а тому мають критично сприйматися судом з огляду на те, що в договорі про надання правничої допомоги від 28 травня 2024 року № 997 зазначено, що сума адвокатського гонорару 8500 грн., також в той самий день позивач згідно квитанції про сплату послуг наданих адвокатом від 28 травня 2024 року, сплачує адвокату 8500 грн., тобто станом на 28.05.2024 позивач знав суму витрат на правову допомогу, але чомусь при подачі позовної заяви 30.05.2024 позивач не долучає жодних доказів витрат на правову допомогу. Більш того, сплативши адвокату винагороду у розмірі 8500 грн., позивач через два дня після сплати в позовній заяві чомусь зазначає, що очікує понести витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.
Крім того, вказує, що акт виконаних робіт № 997-ц/а24, на підставі якого адвокатом встановлено вартість виконаних ним робіт, датовано 21.09.2024, а квитанція про оплату виконаних робіт №997 датується 28.05.2024, тобто сплата за виконані роботи відбулась «заднім» числом, за чотири місяці до того, як було розраховано перелік та вартість виконаних робіт, що може свідчити про фіктивність даних документів.
Також зазначає, що всі процесуальні документи підписані позивачем особисто, а тому не зрозуміла участь адвоката в судовому процесі. Крім того, вважає , що в матеріалах справи відсутній ордер адвоката про надання правничої (правової) допомоги, а в наданих позивачем документах відсутня будь-яка інформація, що надані адвокатом послуги, були надані саме в рамках розгляду справи № 128/2239/84.
Представник відповідача вказує, що дана категорія спорів не належить до складних. Вивчення нормативно-правового регулювання таких правовідносин не потребує додаткових зусиль і часу адвоката, який професійно займається діяльністю багато років, адміністративні справи такої категорії являються досить поширеними у судовій практиці, із уже сформованими правовими позиціями у подібних правовідносинах, де сума штрафу по оскаржувані постанові 1700 грн.
Тому просить суд витрати на правову допомогу залишити за позивачем.
Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З урахуванням положень ч.3 ст. 252 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи №128/2239/24, вивчивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до такого висновку.
Судом установлено, що 03.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до Старшого сержанта поліції ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції «про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2206251 від 22.05.2024 року.
У позовній заяві позивачем було заначено, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані ним після ухвалення судового рішення у даній справі протягом 5 днів (а.с.8).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.09.2024 позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот гривень) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2206251 від 22.05.2024 року; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито. Також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (а.с.61-67).

Також судом встановлено, що 28.05.2024 між адвокатом Дем`яненком С.М. та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої допомоги №997, у п.3.1, 3.2 якого вказано, що за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 8500,00 грн. Гонорар сплачується клієнтом шляхом 100% передоплати у розмірі визначеному в п.3.1 договору.

Згідно акту виконаних робіт №997-ц/а-24 від 21.09.2024, адвокатом надано наступні юридичні послуги: первинна консультація замовника щодо дій, які необхідно вчинити після незаконного притягнення до адміністративної відповідальності 30 хвилин, в сумі 1000 гривень; пошук правової інформації та аналіз судової практики - 3 години, в сумі 2 000 гривень; Підготовка та складання позовної заяви - 6 годин в сумі 5 000 гривень та написання заяви про ухвалення додаткового судового рішення 15 хвилин 500 гривень, що в загальному розмірі становить 8500 гривень.

На виконання умов договору про надання правничої допомоги №997 від 28.05.2024, позивач ОСОБА_1 сплатив адвокату Дем`яненку С.М. гонорар в сумі 8500 грн., про що свідчить копія квитанції №997 від 28.05.2024.

Відповідно положень ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно з ч.ч.1,2 ст.134 КАС України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Est/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04; остаточне рішення 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи №200/14113/18-а.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно ч.6 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У запереченнях на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача просить витрати на правничу допомогу залишити за позивачем, оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу документально не підтверджений, а також, не відповідає критерію співмірності та розумності.

Суд вважає, що витрати понесені позивачем на правову допомогу в загальному розмірі 8500,00 грн. є не співмірними із складністю даної адміністративної справи та наданим адвокатом обсягом правових послуг, зокрема, даний спір для кваліфікованого адвоката є спором незначної складності. Крім того, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Також, матеріали даної справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а відтак, на переконання суду, адвокатом Дем`янченком С.М. було виконано незначний обсяг технічної та юридичної роботи щодо підготовки даної справи.

Таким чином, врахуючи складність справи, суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 3000 грн., оскільки витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом юридичних послуг, а також відповідають критерію реальності таких витрат.

Також , суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 250 КАС України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.132, 139, 241, 252 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , у рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу - 3000 (три тисячі) гривень.

У відшкодуванні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу- відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО