Справа № 500/4208/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4208/24

28 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Чортківської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України, Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чортківської окружної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України, Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Гусятинської селищної ради щодо невчинення дій, спрямованих на замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - селища міського типу Гусятин, зобов`язати Гусятинську селищну раду вчинити дії, спрямовані на замовлення відповідно до вимог законодавства розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - селища міського типу Гусятин.

Позов обґрунтований тим, що Чортківською окружною прокуратурою під час опрацювання інформації Міністерства культури та інформаційної політики України та Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної державної адміністрації виявлено факт порушення законодавства в сфері охорони культурної спадщини на території смт. Гусятин.

Ухвалою суду від 12.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що створений виконавчий орган - Відділ культури і туризму Гусятинської селищної ради, який у відповідності до Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації» від 1 вересня 2021 р. №926, Положення про відділ, наділений повноваженнями на вчинення дій щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану селища Гусятин. Тому вважає, що Гусятинська селищна рада є неналежним відповідачем у даній справі.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Вважає, що у Відділу відсутні повноваження щодо прийняття рішень про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї. Просить врахувати, що цими повноваженнями наділена Гусятинська селищна рада.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 затверджено Список історичних населених місць України та до Списку по Тернопільській області включені наступні історично населені місця: міста Тернопіль, Бережани, Борщів, Бучач, Заліщики, Збараж, Зборів, Копичинці, Кременець, Ланівці, Монастириськ, Підгайці, Почаїв, Скалат, Теребовля, Хоростків, Чортків, Шумськ, селища Вишнівець, Гримайлів, Гусятин, Залізці, Золотий Потік, Козова, Коропець, Мельниця-Подільська, Микулинці, Підволочиськ, Скала-Подільська, Товсте.

Однак встановлено, що історико-архітектурний опорний план (далі - ІАОП) смт. Гусятин дотепер не розроблено та не затверджено.

Чортківською окружною прокуратурою 09.11.2021 на адресу Гусятинської селищної ради направлено запит про надання інформації щодо розробки та затвердження історико-архітектурного опорного плану смт. Гусятин.

Листом 15.11.2021 Гусятинська селищна рада повідомила Чортківську окружну прокуратуру про те, що історико-архітектурний опорний план смт. Гусятин селищною радою не розроблено та не затверджено, рішення про виділення коштів на його розроблення не приймалися. Також повідомлено, що прийнято рішенням Гусятинської селищної ради від 20 жовтня 2020 р. №2180 розробити містобудівну документацію Історико-архітектурного опорного плану смт. Гусятин з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів.

Чортківська окружна прокуратура повторно, 02.05.2023 звернулась до Гусятинської селищної ради з приводу того, які заходи вжито щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану та чи виділялися коштів на його розроблення.

В Чортківську окружну прокуратуру, 05.05.2023 надійшла інформація Гусятинської селищної ради про те, що історико-архітектурний опорний план смт. Гусятин не розроблений. Кошти на розроблення документації не виділялись.

Також, Чортківська окружна прокуратура 12.03.2024 звернулась до Гусятинської селищної ради з приводу того, які заходи вжито щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану та чи виділялися коштів на його розроблення.

В Чортківську окружну прокуратуру 11.04.2024 надійшла інформація Гусятинської селищної ради про те, що на даний час історико-архітектурний опорний план смт. Гусятин не розроблений, вживаються заходи щодо його розробки та пошуку джерел фінансування, питання щодо виділення коштів для розробки та затвердження історико-архітектурного опорного плану на сесіях селищної ради не розглядалось.

Міністерство культури та інформаційної політики України у своєму листі №06/15/5492-24 від 17.06.2024 повідомило, що Міністерство зверталося до голови Гусятинської селищної ради ОСОБА_1 листом від 30.09.2020, в якому наголошувало на необхідність виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення ІАОП. Проте, відповідь на вказаний лист дотепер не надходила, відповідна науково-проектна документація на розгляд центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини наразі не подана.

Крім того, у попередні роки Міністерство неодноразово зверталося з подібними ініціативними листами до відповідних органів місцевого самоврядування усіх історичних населених місць, які наразі не мають чинних ІАОП, а також до місцевих органів охорони культурної спадщини, в яких наголошували на необхідність виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення ІАОП.

Зважаючи на викладене, Міністерство культури та інформаційної політики України не заперечує щодо представництва прокурором інтересів держави в даному питанні.

Також у відповіді на запит прокурора від 27.05.2024 №55/2-2363ВИХ-24 Департамент культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації (далі - Департамент), згідно листа №02.1-46/815 від 06.06.2024, повідомив, що історико-архітектурний опорний план смт. Гусятин, занесеного до Списку історичних населених місць Тернопільської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878, не розроблявся.

Відповідно до Наказу Мінрегіону від 02.06.2011 №64 «Про затвердження порядку розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту», ч.3 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідальними за розроблення містобудівної документації, в якій зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини, є виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, що є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

У 2021 році, Департаментом (лист від 07.09.2021 №02.01-44/480) та Тернопільським обласним центром охорони та наукових досліджень пам`яток культурної спадщини (лист від 30.06.2021 №188/01-5) були надіслані листи Гусятинській селищній територіальній громаді для організації заходів з охорони, встановлення охоронних зон пам`яток та об`єктів культурної спадщини, реагування на порушення пам`яткоохоронного законодавства.

Протокольне доручення селекторної наради, що відбулося в Офісі Президента України 13 березня 2023, надіслано головам територіальних громад області (від 16.03.2023 №02.1-46/398), втому числі голові Гусятинської селищної ради, щодо активізації роботи в частині розробки та затвердження історико-архітектурних опорних планів історичних населених місць області.

Міністерством культури та інформаційної політики України обласній військовій адміністрації було надіслано протокольне рішення за підсумками онлайн-наради Міністерства з представниками обласних та Київської міської військових адміністрацій від 07.06.2023, на виконання якого Департаментом направлено структурним підрозділам у сфері культури територіальних громад до виконання наказ Департаменту від 23.06.2023 №68/02.1-14 «Про підготовку матеріалів для розроблення програми комплексного відновлення Тернопільської області».

Департамент культури та туризму обласної військової адміністрації не звертався з позовом до суду про зобов`язання Гусятинської селищної ради щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану територій у складі генерального плану.

Незважаючи на вказані листи Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації та Міністерства культури та інформаційної політики України, позивач вважає, що Гусятинською селищною радою допущено бездіяльність, оскільки протягом 3 років не забезпечено реалізацію обов`язку перед громадою щодо розробки та затвердження історико-архітектурного опорного плану смт. Гусятин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

За змістом статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У Законі України 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» закріплено вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у некримінальних провадженнях. Відповідно до частини 3 статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Відповідно до частини 4 даної статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Зі змісту даної норми Закону вбачається, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте підстави представництва інтересів держави прокуратурою в цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.

Таке «нездійснення захисту» полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їхнього захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Водночас «здійснення захисту неналежним чином» полягає в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Проте, «неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їхнього захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №826/13768/16, у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 року у справі №802/4083/15-а, від 13.12.2019 року у справі №810/3160/18, від 27.12.2019 року у справі №826/15235/18.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Також, відповідно до частин 3, 4 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором, а також орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім цього, відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Отже, особливістю органів місцевого самоврядування, як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

Суд враховує, що прокурором в даному адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, обґрунтовано, що останній не вживає заходів щодо захисту порушених інтересів держави та територіальної громади, що свідчить про бездіяльність компетентного органу, оскільки останній знає про порушення інтересів держави, має повноваження для їх захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк, а також відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування.

Водночас, питання щодо обов`язковості розроблення історико-архітектурних опорних планів неодноразово порушувалося Міністерством культури та інформаційної політики України та Департаментом культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації перед Гусятинською селищною радою, що підтверджується листами, долученими до позовної заяви.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що в преамбулі Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі - Закон № 1805) вказано, що цей Закон регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь. Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 1, 2 ч. 1 ст. 32 Закону № 1805, з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій та об`єктів всесвітньої спадщини визначаються зони охорони (охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару) і буферні зони. Межі та режими використання зон охорони визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень.

У відповідності до ч. 4 ст. 32 Закону № 1805, з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України. Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, затверджується Кабінетом Міністрів України. У кожному історичному населеному місці визначається один або більше історичний ареал. Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

З метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання статті 32 Закону України "Про охорону культурної спадщини" постановою Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 (далі - Постанова №878) затверджено Список історичних населених місць України та зобов`язано Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики разом з обласними державними адміністраціями забезпечити протягом 2001-2003 років розроблення та затвердження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів населених місць, включених до зазначеного Списку. До списку історичних населених місць України (міста і селища міського типу) затвердженого постановою № 878, серед інших, включено смт. Гусятин Тернопільської області.

Згідно з п. 5 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №318, межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038), для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.

Згідно загальних положень ДБН Б.2.2-3:2012 "Склад та зміст історико-архітектурного опорного плану населеного пункту" історико-архітектурний опорний план виконують в установленому порядку для всіх населених пунктів, що занесені до Списку історичних населених місць України. Матеріали історико-архітектурного опорного плану є підґрунтям для визначення меж історичних ареалів та розроблення або коригування зон охорони пам`яток культурної спадщини.

За приписами ч. 1 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97 (далі - Закон № 280/97) Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно із п. 10 пункту "б" частини першої ст. 32 Закону № 280/97 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 № 1805-III, до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Таким чином, історико-архітектурний опорний план смт.Гусятин має розробляється на замовлення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради.

Проте, відповідачем не вжито заходів щодо замовлення відповідно до вимог законодавства розроблення історико-архітектурного опорного плану смт.Гусятин.

Така бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2. Кодексу адміністративного судочинства України, тому, на переконання суду, є протиправною. Оскільки суд встановив протиправну бездіяльність відповідача, то до задоволення підлягає і позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії спрямовані на замовлення відповідно до вимог законодавства розроблення історико-архітектурного опорного плану історичного місця - смт.Гусятин.

Стосовно твердження представника відповідача, що Гусятинська селищна рада є неналежним відповідачем у справі, суд зазначає наступне.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що Відділ культури та туризму Гусятинської селищної ради є виконавчим органом Гусятинської селищної ради, створюється Гусятинською селищною радою підзвітний і підконтрольний Гусятинській селищній раді та її виконавчому комітету, Гусятинському селищному голові, а з питань здійснення делегованих повноважень підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Також, зі змісту Положення про Відділ культури і туризму Гусятинської селищної ради слідує, що Відділ фінансується за рахунок коштів бюджету Гусятинскої селищної ради. Згідно п.5 Положення, «Керівництво відділу», відділ очолює начальник, який здійснює керівництво діяльністю Відділу.

Однак, суд зауважує, що у начальника Відділу відсутні будь-які повноваження щодо розпорядження коштами не пов`язаним із функціонуванням відділу. Також, у начальника відділу відсутні повноваження, щодо укладення угод, договорів чи будь-яких інших нормативно-правових актів із суб`єктом господарювання, який має право здійснювати розроблення історико-архітектурного опорного плану. Згідно п.5.1.8. начальник Відділу укладає договори, контракти, угоди виключно для забезпечення діяльності Відділу.

З огляду на наведене, суд вважає, що у Відділу відсутні повноваження щодо прийняття рішень про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї, натомість цими повноваженнями наділена Гусятинська селищна рада.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Чортківської окружної прокуратури є обґрунтованими, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи. Враховуючи те, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, під час подання позову поніс лише судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, тому судові витрати з відповідача не стягуються, а підстави для стягнення судового збору відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Гусятинської селищної ради (Тернопільська область, Чортківський район, смт. Гусятин, пров. Героїв Майдану, 1, ) щодо невчинення дій, спрямованих на замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - селища міського типу Гусятин.

Зобов`язати Гусятинську селищну раду (Тернопільська область, Чортківський район, смт. Гусятин, пров. Героїв Майдану, 1, ) вчинити дії, спрямовані на замовлення відповідно до вимог законодавства розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця - селища міського типу Гусятин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 28 жовтня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Керівник Чортківської окружної прокуратури (місцезнаходження: вул. Горбачевського, 4,м. Чортків,Тернопільська обл., Чортківський р-н,48501 код ЄДРПОУ ), що діє в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (місцезнаходження: вул. Франка Івана, 19, м. Київ,01054 ), Департаменту культури та туризму Тернопільської обласної військової адміністрації (місцезнаходження: бульв. Тараса Шевченка, 6, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 );

відповідач - Гусятинська селищна рада Чортківського району Тернопільської області (місцезнаходження:вул. Героїв Майдану, 1, с-ще Гусятин, Чортківський р-н, Тернопільська обл.,48201 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.