Справа № 600/3959/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 жовтня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3959/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення від 30.08.2022 року, а саме: №00000/3160/Ж10/24-13-07-09-06, про визначення адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 1020,00 грн.; №00000/3156/Ж10/24-13-24-04, про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 93 246,23 грн. (в тому числі 75596,98 грн. - основний платіж, 18649,25 грн. - штрафна санкція).

Ухвалою суду від 05.09.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання суду заяви про поновлення строку звернення до суду із заявленими позовними вимогами із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду та доказами їх поважності.

Так, залишаючи позовну заяву без руху суд зазначив, що у межах даної судової справи позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.08.2022 року, а саме: №00000/3160/Ж10/24-13-07-09-06, про визначення адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 1020,00 грн.; №00000/3156/Ж10/24-13-24-04, про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 93 246,23 грн. (в тому числі 75596,98 грн. - основний платіж, 18649,25 грн. - штрафна санкція).

При цьому, позивач звернувся до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтуваннях до вказаного клопотання позивач зазначив, що оскільки йому нічого не було відомо про прийняті податкові-повідомлення рішення він не мав можливості своєчасно їх оскаржити.

Однак, суд не прийняв вказані доводи та звертав увагу, що у провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №600/181/24-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 130495,98 грн, з яких 120495,98 грн до Державного бюджету України, 10000,00 грн - до місцевого бюджету. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.06.2024 р. у справі №600/181/24-а адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 130495,98 грн, з яких 120495,98 грн до Державного бюджету України, а 10000,00 грн - до місцевого бюджету.

Вказане рішення набрало законної сили 26.07.2024 року. Під час розгляду справи №600/181/24-а судом встановлено, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення були направлені на адресу ОСОБА_1 , що підтверджено рекомендованими повідомленнями про направлення поштових відправлень. Окрім того, згідно інформації з діловодства Чернівецького окружного адміністративного суду ухвала Чернівецького окружного адміністративного суду та рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/181/24-а направлені на адресу позивача, а саме : 1 провулок Сагайдачного, 3/2, м. Чернівці, однак повернулись на адресу суду з причиною невручення : за закінченням терміну зберігання.

На підставі вказаного, суд встановив, що позивач був належним чином повідомлений про прийняті податкові повідомлення-рішення, також позивач був повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі №600/181/24-а та мав право подати зустрічний позов, однак не скористався наданими правами про оскарження податкових повідомлень-рішень. А тому, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом та необґрунтовано поважність причин пропущення вказаного строку.

Крім того, суд наголошує, що відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.06.2024 р. у справі №600/181/24-а податковий борг позивача на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є узгодженим та наразі вживаються заходи для його стягнення з позивача. З вказаних підстав, позивачу необхідно обґрунтувати право на звернення до суду за захистом порушеного права, а також вказати підстави для скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких податковий борг стягується у судовому порядку.

Оскільки, до суду із даним позовом позивач звернувся лише 03.09.2024, то ним пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.09.2024 р. продовжено строк для усунення недоліків.

Так, 01.10.2024 р. представником позивача додано заяву щодо поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим що позивачем подано апеляційну скаргу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/181/24-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 130495,98 грн, з яких 120495,98 грн до Державного бюджету України, 10000,00 грн - до місцевого бюджету.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, в межах даної судової справи судом було встановлено, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення були направлені на адресу ОСОБА_1 , що підтверджено рекомендованими повідомленнями про направлення поштових відправлень. Окрім того, згідно інформації з діловодства Чернівецького окружного адміністративного суду ухвала Чернівецького окружного адміністративного суду та рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/181/24-а направлені на адресу позивача, а саме : 1 провулок Сагайдачного, 3/2, м. Чернівці, однак повернулись на адресу суду з причиною невручення : за закінченням терміну зберігання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ці обставини є об`єктивними і не залежали від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і конкретні підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами у часовому розрізі.

Отже, наведені причини не можна вважати такими, що об`єктивно перешкоджали позивачу, звернутися до суду із цим позовом в межах строку, встановленого частиною четвертою статті 122 КАС.

Відтак, наведені причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено.

Варто зауважити, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах; встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обґрунтованих підстав щодо пропуску строку звернення до суду з підтверджуючими доказами та необхідності поновлення останнього позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

У рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 Конституційний Суд України роз`яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Разом з тим, суд також зважає на позицію Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах Стаббігс та інші проти Великобританії, Девеер проти Бельгії дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах Круз проти Польщі виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першою зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведені в заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду не є поважними, інших підстав, підтверджених доказами, для поновлення строку судом не встановлено, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення повернути позивачу.

2.Роз`яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич