Справа № 160/6010/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року справа № 160/6010/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі № 160/6010/24 (суддя Неклеса О.М., справа розглянута в порядку письмового провадження) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АМТ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АМТ» (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до Тернопільської митниці (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 21.12.2023 № UA403020/2023/000276/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зауваження митного органу не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення оцінюваного товару, а також не впливають на правильність визначення митної вартості. Наполягає, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно застосовано при визначенні митної вартості резервний метод.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржене позивачем рішення відповідача.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції, невірно розтлумачено норми ст. ст. 52 - 64, 257, 337 МКУ, не надано правової оцінки всім обставинам справи.

Відповідач зазначає, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, надані до оформлення документи містять розбіжності, які впливають на вартість складових митної вартості товару. Вважає, що відповідачем дотримано вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірне рішення прийняте у відповідності до чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а отже у суду не було законних підстав для його скасування.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені завчасно.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 09.11.2020р. ТОВ ТДАМТ (м.Дніпро) (Покупець) уклало з компанією Chongqing Diligence General Machinery Co.,LTD (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №BASHAN-1-2021-TD на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікації (Додатку), яка є невід`ємною частиною даного контракту.

В подальшому компанією Chongqing Diligence General Machinery Co.,LTD на виконання умов вищезазначеного зовнішньоекономічного контракту, відповідно до Специфікації №4 від 24.05.2023 р., рахунку-фактури №T319-202307003 від 11.09.2023 р. та пакувального листа від 11.09.2023 р. було здійснено поставку товарів (електрогенераторні установки) (далі товар).

Зазначена товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил Інкотермс-2010.

ТОВ ТД АМТ було задекларовано до митного поста Тернопільської митниці партію отриманого товару за електронною митною декларацією (ЕМД) №23UA76U3 від 20.12.2023 р.

Заявлена митна вартість товару декларантом була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження митної вартості товару, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 ст.53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме:

- пакувальний лист б/н від 11.09.2023 р.;

- рахунок-фактура (інвойс) №T319-202307003 від 11.09.2023 р.;

- коносамент №YJHYCK23100371B від 18.10.2023 р.;

- автотранспортна накладна №AMT-UA-1312-1 від 13.12.2023 р.;

- декларація про походження товару №T319-202307003 від 11.09.2023 р.;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №161 від 02.10.2023 р.;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23-PBT-4383-1 від 13.12.2023р.;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - заявка №35-1 від 29.08.2023р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №4 від 24.05.2023р.;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №BASHAN-1-2021-TD від 09.11.2020 р.;

- договір (контракт) про перевезення №1092022 від 01.09.2022 р.

Для підтвердження транспортних витрат доставки товару до кордону України декларантом надано митниці договір №1092022 від 01.09.2022 р.; коносамент №YJHYCK23100371B від 18.10.2023 р.; накладну CMR №АМТ-UA-1312-1 від 13.12.2023 р.; заявку №35-1 від 29.08.2023 р.; рахунок №23-РВТ-4383-1 від 13.12.2023.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №23UA76U3 від 20.12.2023 р. митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами опрацювання виявлено, що в документах, поданих до митного оформлення, наявні розбіжності, зокрема:

1. Декларантом згідно договору на міжнародне перевезення від 01.09.2022 р. №1092022 надано рахунок на перевезення від 13.12.2023 р. №23-PBT-4383-1, заявка на перевезення №35-1 від 29.08.2023 р., проте довідка про транспортні витрати не надана, що унеможливлює перевірку усіх числових значень складових митної вартості.

2. Із порту призначення до митного кордону України, задекларований товар переміщувався автомобільним видом транспорту перевізником ФОП ОСОБА_1 , що підтверджено CMR №AMT-UA-1312-1 від 13.12.2023 р., однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника.

3. Наданий прас-лист від 10.05.2023 р. б/н містить інформацію щодо ціни товарів виключно на умовах поставки FOB NINGBO, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців.

У подальшому митним органом було направлено декларанту електронне повідомлення наступного змісту: Прошу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 3 статті 53 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-VI..

Листом вих. №004-20/12 від 20.12.2023 ТОВ ТДАМТ додатково надано митниці: банківську платіжну інструкцію №161 від 02.10.2023 р. із відмітками банку, виписку з банківського рахунку декларанта за жовтень 2023 року, прайс-лист від 10.05.2023 р., комерційну пропозицію від 15.05.2023 р., додаткову угоду №3 від 05.06.2023 р.. Крім того, повідомлено, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи надаватись не будуть, та висловлено прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

21.12.2023р. Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403020/2023/000276/2, яким загальна митна вартість задекларованих ТОВ ТД АМТ у МД скоригована митницею за резервним методом визначення митної вартості, згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України.

Також позивачу відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА403020/2023/000752.

Скориставшись правом, визначеним п.2 ч.3 ст.52 Митного кодексу України, позивач задекларував зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №23UA71U5 від 21.12.2023 р.

Не погоджуючись із рішенням Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403020/2023/000276/2 від 21.12.2023 р., вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ТОВ ТД АМТ звернулося з цим позовом до суду.

Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403020/2023/000276/2 від 21.12.2023 року протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про їх обґрунтованість, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Під час здійснення Тернопільською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів у митній декларації та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом, митним органом виявлено наступне:

1. Декларантом згідно договору на міжнародне перевезення від 01.09.2022 р. №1092022 надано рахунок на перевезення від 13.12.2023 р. №23-PBT-4383-1, заявка на перевезення №35-1 від 29.08.2023 р., проте довідка про транспортні витрати не надана, що унеможливлює перевірку усіх числових значень складових митної вартості;

2. Із порту призначення до митного кордону України, задекларований товар переміщувався автомобільним видом транспорту перевізником ФОП ОСОБА_1 , що підтверджено CMR №AMT-UA-1312-1 від 13.12.2023р., однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника;

3. Наданий прас-лист від 10.05.2023 р. б/н містить інформацію щодо ціни товарів виключно на умовах поставки FOB NINGBO, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців.

Як встановлено з матеріалів справи, у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UА403070/2023/000276/2, відповідач зазначає про виявлені під час митного оформлення товарів розбіжності, які на його думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме:

Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: Відповідно до ч.2, 3 ст.53 Митного кодексу України, не подано наступні документи: за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами "105-2 Контроль правильносте визначення митної вартості товарів" та "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Декларантом 20.12.2023 р. надано додаткові документи: комерційну пропозицію від 15.05.2023 р. б/н та прайс-лист від 10.05.2023 р. б/н. та повідомлено про відсутність можливості надати ще якісь додаткові документи. Декларантом згідно договору на міжнародне перевезення від 01.09.2022 р. №1092022 на дане перевезення надано, рахунок на перевезення від 13.12.2023 р. №23-PBT-4383-1, заявка на перевезення № 35-1 від 29.08.2023 р., проте довідка про транспортні витрати не надана, що унеможливлює перевірку усіх числових значень складових митної вартості. Крім того, із порту призначення до митного кордону України, задекларований товар переміщувався автомобільним видом транспорту перевізником ФОП ОСОБА_1 , що підтверджено CMR №AMT-UA-1312-1 від 13.12.2023 р., однак декларантом не надано транспортноекспедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника. Наданий прас-лист від 10.05.2023 р. б/н містить інформацію щодо ціни товарів виключно на умовах поставки FOB NINGBO, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців..

Судом встановлено, що під час декларування товару за ЕМД №23UА76U3 від 20.12.2023 р., митниці надано специфікацію №4 від 24.05.2023р..

Умовами оплати специфікації №4 від 24.05.2023 р. є попередня оплата в розмірі 4455.51 дол. США та оплата в розмірі 24034.49 дол. США протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.

Позивачем, разом із ЕМД від 20.12.2023р., до митного органу надавалась банківська платіжна інструкція в іноземній валюті №161 від 02.10.2023 р., яка у свою чергу підтверджує факт попередньої оплати на суму 4455.51 дол. США.

У ході консультацій із митницею, позивачем, разом із листом №004-20/12 від 20.12.2023 р. було надано виписку із банківського рахунку за жовтень 2023 року, завірену копію банківської платіжної інструкції №161 від 02.10.2023 р., прайс-лист та комерційну пропозицію від 10.05.2023 р., та додаткову угоду №3 від 05.06.2023 р.

Умовами додаткової угоди №3 від 05.06.2023 р., укладеної між позивачем та його контрагентом (Chongqing diligence general machinery CO LTD) змінено п.5 специфікації №4 від 24.05.2023 р., а саме: замінено FOB Congqing на FOB Ningbo.

Окрім специфікацій позивачем також було надано до Тернопільської митниці інвойс NoТ319-202307003 від 11.09.2023 р., пакувальний лист від 11.09.2023, за допомогою яких митний орган мав змогу ідентифікувати ввезений товар.

Доводи відповідача стосовно ненадання транспортних (перевізних) документів та документів, що містять відомості стосовно вартості перевезення товарів спростовуються матеріалами справи. Так, ТОВ ТД АМТ разом із ЕМД №23UA76U3 від 20.12.2023 р. були надані до митного органу наступні документи: коносамент №YJHYCK23100371B від 18.10.2023 р., накладна CMR АМТ-UA- 1312-1 від 13.12.2023 р., рахунок №23-РВТ-4383-1 від 13.12.2023 р., заявка №35-1 від 29.08.2023 р. та договір №1092022 від 01.09.2022 р.

Вищенаведені документи підтверджують складові вартості перевезення товарів.

Суд встановив, що в межах спірної поставки товару його страхування не здійснювалося, у зв`язку з чим зазначені митницею документи декларантом на підтвердження визначеної митної вартості товару не подавались.

Посилання митного органу на те, що декларантом не надано довідки про транспортні витрати суд обгрунтовано відхилив, оскільки надані разом з ЕМД №23UA76U3 від 20.12.2023 р.: договір №1092022 від 01.09.2022 р., рахунок №23-РВТ-4383-1 від 13.12.2023 р., заявка на перевезення №35-1 від 29.08.2023 р., а пізніше вже і платіжна інструкція №20 від 23.01.2024 р., акт виконаних робіт від 22.12.2023 р., у повній мірі підтверджують розмір витрат на перевезення, як складову митної вартості товарів.

Стосовно доводів відповідача про ненадання позивачем документів, що стосуються перевезення товару перевізником ФОП ОСОБА_2

01.09.2022 р. між позивачем(Клієнт) та між P&B Terminal SIA(Експедитор) було укладено договір №1092022 про транспортно-експедиторське обслуговування.

Вищезазначений договір надавався позивачем до митного органу разом з ЕМД №23UA76U3 від 20.12.2023 р.

Позивач стверджує, що договір №1092022 є єдиним договором за яким здійснювалась поставка товару.

Так, відповідно до п.2.1.2 договору, Експедитор має право від свого імені чи від імені Клієнта договори з портами, перевізниками та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та інші послуги, що пов`язані з виконанням цього Договору, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб і зразків, звантажування, фумігацію, дезактивацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію, страхування вантажів та контейрів.

Як стверджує позивач та не спростовує відповідач, за умовами договору №1092022 Експедитор, керуючись своїми повноваженнями, залучив до перевезення ФОП ОСОБА_1 .

Позивач наполягав, що в рамках спірних правовідносин договірних відносин безпосередньо між ним та ФОП ОСОБА_1 не існує.

Як наслідок, єдиним рахунком, що був виставлений позивачу за поставку товарів, був рахунок, виставлений P&B Terminal SIA, а саме: рахунок №23-РВТ-4383-1 від 13.12.2023р., оплата підтверджується завіреною банком платіжною інструкцією №20 від 23.01.2024 р.

Щодо зауважень митниці стосовно прайс-листа від 10.05.2023 р..

Прайс-лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми прайс-листа.

Згідно із загальноприйнятою світовою практикою, прайс-листи мають містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Наданий позивачем разом з листом №004-20/12 від 20.12.2023 р. прайс-лист у повній мірі містить усі необхідні відомості для ідентифікації товарів та вони знайшли своє підтвердження у первинних документах: інвойсі №Т319-202307003 від 11.09.2023 р., специфікації №4 від 24.05.2023 р. та пакувальному листі від 11.09.2023 р.,та містять інформацію стосовно особи продавця.

При цьому, суд вірно зауважив, що прайс-лист не може вважатися первинним документом, а є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту.

Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у постановах від 27.06.2019 р. у справі №0840/3083/18, від 13.09.2019 р. у справі №820/859/17, від 06.02.2020 р. у справі №520/10709/18.

Таким чином, зауваження митного органу щодо поданого декларантом прайс-листа не є підставою для неврахування його, як документу на підтвердження заявленої митної вартості товару.

За наведених обставин, зазначені доводи митниці є безпідставними.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду, що у спірному випадку відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. При цьому, визначаючи недоліки щодо подання всіх документів декларантом, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.

Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 26.05.2022 у справі №560/355/19.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

З урахуванням встановлених обставин, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яке підлягало скасуванню.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі № 160/6010/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак