Справа № 440/18814/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 р. Справа № 440/18814/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, повний текст складено 18.07.24 по справі № 440/18814/23

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.12.2023 №.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подала апеляційну скаргу, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування посилається на те , що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що під час перевірки перевіряючими особами Відповідача не було встановлено той факт, що реалізована електронна сигарета була вироблена в 2020р., тобто до приєднання в Україні електронних сигарет до категорії «Тютюнові вироби». Як перевіряючими особами ГУ ДПС у Полтавській області під час проведення перевірки так і Полтавським окружним адміністративним судом при прийнятті оскаржуваного рішення проігноровано те , що відповідно до частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. Тобто, оскільки тютюновий виріб, а саме електронна сигарета, реалізація якої була встановлена перевіряючими під час перевірки, був виготовлений або імпортований до України до 01.01.2021р., тому його реалізація без марки акцизного податку є законною в межах терміну придатності споживання. Вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано той факт , що податковим органом під час перевірки грубо проігноровано факт того , що тютюнові вироби без марок акцизного податку та які зазначені в Описі матеріальних цінностей (додаток до акту перевірки) не є матеріальними цінностями саме ФОП ОСОБА_1 . Так , відповідно до договору оренди № від 01.03.2023р., ФОП ОСОБА_2 надає в оренду ФОП ОСОБА_1 частину торгівельної площі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та яка саме є власницею вказаного магазину, тому у вказаному магазині наявні товари не тільки виключно Позивача , а і ФОП ОСОБА_2 . Під час перевірки, перевіряючими особами ГУ ДПС у Полтавській області факт належності тютюнових виробів саме ФОП ОСОБА_1 чи ФОП ОСОБА_2 не встановлювався, первинна бухгалтерська документація на товар не досліджувалась. І тому, вказані в Описі тютюнові вироби, а саме звичайні тютюнові сигарети (без електронних сигарет) та які є власністю ФОП ОСОБА_2 , перевіряючими особами Відповідача були протиправно внесені до переліку матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_1 , що в свою чергу привело до безпідставного застосування до неї штрафних санкцій. Відповідачем жодним чином не доведено, що місце торгівлі ФОП ОСОБА_1 використовує як місце зберігання продукції, оскільки нею відповідна заява про внесення такого місця до Єдиного реєстру не подавалась. Посилаючись на обставини та обгрунування , викладенні в апеляційній скарзі , просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2024р. по судовій справі №440/18814/23, прийняти рішення , яким в повному обсязі задовольнити позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Полтавській області та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2023р. Стягнути з Відповідача на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1816,80грн.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 06.03.2023 позивач перебуває на обліку у ГУ ДПС у Полтавській області та здійснюю свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Основним видом господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, на що у позивача наявна ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами №2300524 від 15.03.2023.

09.11.2023 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято наказ №2824-п Про проведення фактичної перевірки відповідно до якого з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями), наказано провести з 09 листопада 2023 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб ФОП ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: АДРЕСА_1 , магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за період з 27.04.2023 по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

За результатами перевірки 14.11.2023 ГУ ДПС у Полтавській області складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами №11339/16-31-09-01/.

Відповідачем встановлено факт реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу, а саме: відповідно до доперевірочного аналізу ФОП ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ) за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 , магазин "Теремок", програмний реєстратор розрахункових операцій ФН: встановлено у фіскальних чеках факт реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу. Даний факт встановлено згідно електронних копій розрахункових документів, що надходять по дротових та/або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС та копій фіскальних чеків бази даних ІС Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій розділу Данні чеків - Товари.

Контролюючим органом зазначено, що позивачем порушено ч. 10 ст. 153 Закону України № 481/95-ВP (зі змінами та доповненнями) - Сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) у визначений рішенням таких органів час доби.

Розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації № 437 від 14.12.2022 Про введення в дію рішення Ради оборони Полтавської області від 13 грудня 2022 року № 32 та Рішенням № 32 Ради оборони Полтавської області від 13 грудня 2022 року Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, прийнятим Головою Ради оборони Полтавської області начальником Полтавської військової адміністрації, відповідно пункту 6. Заборонити продаж будь-яких алкогольних напоїв закладами торгівлі та громадського харчування на території Полтавської області, окрім визначеного для такого продажу часу, а саме з 10:00 до 21:00 починаючи з 15.12.2022, з урахуванням заборони суб`єктам господарювання, що здійснюють свою діяльність у сфері реалізації алкогольних напоїв на продаж таких напоїв військовослужбовцям Збройних Сил України та працівникам правоохоронних органів. Дія рішення поширюється на всіх суб`єктів господарювання на території Полтавської області незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями отриману згідно з вимогами законодавства.

Відповідальність передбачена частиною 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВP (зі змінами та доповненнями), а саме До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800 гривень.

Також, контролюючим органом встановлено факт реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку та зберігання для подальшої реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

У ході проведення фактичної перевірки за адресою АДРЕСА_1 , магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " встановлено факт реалізації електронних сигарет без марок акцизного податку, що зафіксовано на відео та передано для подальших дій ГУ НП в Полтавській області. Під час проведення фактичної перевірки також встановлено факти зберігання для подальшої реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку, що задокументовані в описі залишків товару на 14.11.2023 року та є додатком до акту фактичної перевірки. Також, в додатках до акту фактичної перевірки є фотофіксація під час проведення перевірки немаркованої підакцизної продукції та продавцем надано пояснення щодо реалізації нею немаркованої підакцизної продукції. Всього задокументовано в описі залишків товару немаркованої підакцизної продукції на загальну суму 43 685,00 грн.

Акт про результати фактичної перевірки від 14.11.2023 року № 11339/16-31-09- 01/ вручено особисто ФОП ОСОБА_1 , про що поставлено нею підпис.

Зауважень до акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 не має.

Враховуючи встановлені порушення абз. 3 ч, 4 ст. 11 та ч, 10 ст, 15-3 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництв обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями) контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 05.12.2023 за № на суму штрафних фінансових санкцій в розмірі 94 170,00 грн., а саме:

- за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями).

Відповідальність передбачена абз. 20 ч. 2 ст. 17 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями) 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (43 685 * 200% = 87 370 грн); Всього - 87 370,00 грн.,

- за порушення ч. 10 ст. 15 3 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями).

Відповідальність передбачена абз. 14 ч. 2 ст. 17 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями) - порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірне застосування до позивача штрафу спірним податковим повідомленням-рішенням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Згідно підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

За приписами частини 1 статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- 80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Із змісту наведених норм права слідує, що пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України слугує наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства; 80.2.5 - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства або здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального..

У постановах від 5 квітня 2023 року (справа № 200/1354/21-а), від 11 січня 2023 року (справа №160/2357/21), від 12 серпня 2021 року (справа №140/14625/20), від 10 квітня 2020 року (справа №815/1978/18), від 25 січня 2019 року (справа №812/1112/16), від 5 листопада 2018 року (справа №803/988/17), від 22 травня 2018 року (справа №810/1394/16), від 20 березня 2018 року (справа №820/4766/17) Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Тобто, вказана норма дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Щодо правового змісту підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в контексті визначення підстави для проведення фактичної перевірки, а також застосування абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України в аспекті достатності відображення в змісті наказу підстав для її проведення, Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, в яких зазначив, що скільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

У зазначеній постанові суду Судова палата зосередила увагу на тому, що у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб. Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки.

Суд зазначає, що за змістом наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 09.11.2023 № 2824-п контролюючий орган призначив перевірки з підстав здійснення контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій, що відповідає підставі визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, так підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального , наявності ліцензій та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями)», ст. 16 ЗУ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями).

У наказі про проведення перевірки зазначено дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адреса об`єкта, перевірки якого проводяться, мета, вид (фактичні перевірки), підстави для проведення перевірок, визначені ПК України, дати початку і тривалість перевірок, період діяльності, який буде перевірятися (з 09.11.2023 по дату закінчення перевірок).

Наказ про проведення перевірки містить підпис в.о. керівника контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу.

У направленнях на перевірку запис здійснено особисто ФОП ОСОБА_1 (та поставлено підпис) про пред`явлення перевіряючими посвідчення та направлення на проведення перевірки (вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки) час ознайомлення (час вручення копії наказу) в 19 год. 08 хв. 14.11.2023 року.

Зважаючи на викладене вище, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про допущення відповідачем порушенням вимог Податкового кодексу України при призначенні фактичної перевірки наказом від 09.11.2023 ГУ ДПС у Полтавській області №2824-п Про проведення фактичної перевірки та, як наслідок, про неправомірність спірного податкового-рішення, прийнятого за результатом перевірки.

Пунктом 86.5 статті 86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 грудня 2021 року № 702) (далі по тексту - Порядок №727), при складанні акта (довідки) на паперовому носії титульний аркуш акта (довідки) документальної перевірки друкується на номерному бланку контролюючого органу для складання актів документальних перевірок.

Так, за результатами фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу складений акт фактичної перевірки від 14.11.2023 №11339/16-31-09-01/.

Щодо встановлено в ході перевірки порушення ч. 10 ст. 15 3 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями), колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (надалі Закон України від 19.12.1995 №481/95-ВР) алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 куб. см, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю.

Відповідно до частини 9 статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Президент України 24.02.2022 підписав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно з яким воєнний стан запроваджений на всій території України з 05 год 30 хв 24.02.2022.

У подальшому відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні постійно продовжувався та триває до цього часу, що учасниками справи не заперечується.

Згідно з приписами пункту 13 частини 1 статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

За приписами пункту 43 частини 2 статті 15 цього Закону військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із прийняття рішень про заборону торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Порядок заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1457 "Про затвердження Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях" (далі - Порядок №1457).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1457 заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.

Рішенням №11 Ради оборони Полтавської області від 01.04.2022 "Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави", прийнятим Полтавською обласною військовою адміністрацією, вирішено дозволити торгівлю алкогольними напоями і речовинами на спиртовій основі (продаж алкоголю військовослужбовцям і працівникам правоохоронних органів не здійснювати) на території Полтавської області з години починаючи з 02.04.2022. Дія рішення поширюється на всіх суб`єктів господарювання на території Полтавської області незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями отриману згідно з вимогами законодавства.

Розпорядженням Полтавської обласної військової адміністрації №247 від 31.08 2022 "Про введення в дію рішення Ради оборони Полтавської області від 29 серпня 2022 року №23" та Рішенням №23 Ради оборони Полтавської області від 29.08.2022 "Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави", прийнятим Головою Ради оборони Полтавської області - начальником Полтавської військової адміністрації, відповідно до пункту 2.2. "Встановити заборону на продаж будь-яких алкогольних напоїв закладами торгівлі та громадського харчування на території Полтавської області, окрім визначеного для такого продажу часу, а саме з 12:00 до 18:00 починаючи з 01.09.2022." Дія рішення поширюється на всіх суб`єктів господарювання на території Полтавської області незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями отриману згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до приписів пункту 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25).

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ) за адресою провадження діяльності: м. Кременчук, Автозаводський район, вул. Залізнична, буд. 2-Д, магазин "Теремок", програмний реєстратор розрахункових операцій ФН: встановлено у фіскальних чеках факт реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу. Даний факт встановлено згідно електронних копій розрахункових документів, що надходять по дротових та/або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС та копій фіскальних чеків бази даних ІС Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій розділу Данні чеків - Товари.

Відповідно до матеріалів перевірки позивачем здійснено продаж пива 1.0 на суму 141,00 грн 27.04.2023 о 09:34:28, фіскальний номер РРО/ПРРО .

Будь-яких спростувань або доказів на підтвердження відсутності фактів реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу на території Полтавської області, позивачем ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду справи суду не надано.

В апеляційній скарзі жодних доводів щодо незгоди із встановленим в ході перевірки вказаним порушенням апелянт не наводить.

Відповідно до приписів частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Отже, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі, зокрема, реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу на відповідній території, у розмірі 6800 гривень.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність встановлених Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР підстав для застосування до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням штрафної фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн.

Щодо встановленого перевіркою порушення позивачем абз. 3 ч. 4 ст. 11 ЗУ від 19.12.1995 № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (зі змінами та доповненнями), колегія суддів звертає увагу на наступне.

Абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 226.7 ст. 226 Податкового кодексу України передбачено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Відповідно до пункту 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, передбачено, що марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих_код).

На кожну марку наносяться такі реквізити:

слова УКРАЇНА, МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ, ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається із слів та літер алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція) - АВ ЛГП, алкоголь вітчизняний (виноробна продукція) - АВ ВП, алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція) - АІ ЛГП, алкоголь імпортний (виноробна продукція) - АІ ВП, тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром) - ТВ ЗФ, тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТВ БФ, тютюн вітчизняний (сигарили) - ТВ СГ, тютюн імпортний (сигарети з фільтром) - ТІ ЗФ, тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТІ БФ, тютюн імпортний (сигарили) - ТІ СГ, тютюн вітчизняний (інші вироби) - ТВ ІНШІ, тютюн імпортний (інші вироби) - ТІ ІНШІ, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням вітчизняні - ТВЕН В, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням імпортні - ТВЕН І, рідина імпортна - РІ, рідина вітчизняна - РВ;

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, кількість штук у пачці або упаковці (для сигарет, цигарок та сигарил);

реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв).

Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.

QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.

QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.

Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.

Відповідальність передбачена абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВP (зі змінами та доповненнями) - До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості.

Колегія суддів зазначає, що склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Отже, склад правопорушення, за яке наведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Метою застосування вищевказаного штрафу є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку.

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2019 року по справі №810/2155/16 вказав на те, що визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом №481/95-ВР, є встановлення фактів вчинення позивачем порушень, зафіксованих у актах фактичних перевірок.

Так, перевіркою встановлено факт реалізації електронних сигарет без марок акцизного податку, що зафіксовано на відео та передано для подальших дій ГУ НП в Полтавській області, та факти зберігання для подальшої реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Акт перевірки підписано ФОП ОСОБА_1 без зауважень.

Колегія суддів зазначає , що доказів в підтвердження факту реалізації електронних сигарет без марок акцизного податку податковим органом до матеріалів справи не надано.

Факт зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка підтверджено описом залишків товару на 14.11.2023, а саме : немаркована алкогольна продукція в кількості 26 пляшок ( пластикова тара 0,5л) на суму 1 040,00 грн та тютюнові вироби в кількості 344 пачки (перелік назв наведений в описі) на суму 42 645,00 грн.

Також, до матеріалів справи долучено фотокартки товару, який зберігався позивачем з порушенням законодавства.

З описом залишків товару ФОП ОСОБА_1 погодилась , про що свідчить її підпис.

Також, вказаний опис залишків товару підписано продавцем ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка надала письмові пояснення , в яких вказала , що знайдені в ході перевірки сигарети та водка без марок акцизного податку реалізовується ними у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за вказаними у поясненнях цінами.

Крім того , по даному факту здійснено виклик ГУ НП в Полтавській області на гарячу лінію 102 (заявка 108005575, ЄО: 21987 від 14.11.2023), працівниками ГУ НП в Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ 968135 від 14.11.2023 та вилучено немарковану алкогольну продукцію в кількості 26 пляшок на суму 1 040,00 грн та тютюнові вироби в кількості 344 пачки на суму 42645,00 грн з незаконного обігу.

Наведене позивачем не спростовано.

Тобто , матеріалами справи підтверджено факт зберігання ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Отже, на підставі викладеного позивачем, як суб`єктом господарювання, що здійснює реалізацію алкогольних напоїв, порушено вимоги абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", відповідальність за що передбачена статтею 17 цього Закон.

Щодо доводів апеляційної скарги та надання до суду апеляційної інстанції позивачем нових доказів , колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що податковим органом під час перевірки грубо проігноровано той факт, що тютюнові вироби без марок акцизного податку та які зазначені в Описі матеріальних цінностей не є матеріальними цінностями саме ФОП ОСОБА_1 .

В підтвердження чого до апеляційної скарги додає копію договору оренди № 01/03 від 01.03.2023р., згідно якого ФОП ОСОБА_2 надає в оренду ФОП ОСОБА_1 частину торгівельної площі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Апелянт вказує , що у вказаному магазині наявні товари не тільки виключно Позивача, а і ФОП ОСОБА_2 . Тобто , під час перевірки, перевіряючими особами ГУ ДПС у Полтавській області факт належності тютюнових виробів саме ФОП ОСОБА_1 чи ФОП ОСОБА_2 не встановлювався, первинна бухгалтерська документація на товар не досліджувалась, тому, вказані в Описі тютюнові вироби, а саме звичайні тютюнові сигарети (без електронних сигарет) та які є власністю ФОП ОСОБА_2 , перевіряючими особами Відповідача були протиправно внесені до переліку матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_1 ,що в свою чергу привело до безпідставного застосування до неї штрафних санкцій.

Надає до апеляційної скарги відповідь ФОП ОСОБА_2 на адвокатський запит, в якій вона повідомляє , що частина вилученого в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 товару , а саме звичайні сигарети, є її товаром.

Також, вказує , що відповідно до частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. Тобто, оскільки тютюновий виріб, а саме електронна сигарета, реалізація якої була встановлена перевіряючими під час перевірки, був виготовлений або імпортований до України до 01.01.2021р., тому його реалізація без марки акцизного податку є законною в межах терміну придатності споживання.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те , що позивач в позовній заяві не приводить будь-яких доказів у спростування фактичних обставин , посилаючись лише на недотримання процедури призначення та проведення фактичної перевірки.

Підстави позову зводяться лише щодо недотримання податковим органом процедури призначення та проведення фактичної перевірки.

Доводи ж апеляційної скарги містять незгоду позивача із встановленими в ході перевірки порушеннями ним вимог ЗУ «Про державне регулювання виробництв обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються електронних сигаретах, та пального», які не були підставою позову та не заявлялись в суді першої інстанції.

Тобто , позивач фактично змінює підстави позову , що суперечить ч. 5 ст. 308 КАС України (суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції) .

Крім того , наведені в апеляційній скарзі доводи також не були повідомлені ФОП ОСОБА_1 в ході проведення перевірки , про що фактично свідчить відсутність зауважень ФОП ОСОБА_1 щодо встановлених актом перевірки порушень , її згода з Описом залишків товару та пояснення продавця ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_3 .

Також, колегія суддів зазначає, що позивачка не надавала до суду першої інстанції докази, які додані під час апеляційного розгляду справи, та не зазначає підстави неможливості їх подання.

Вказаний договір оренди № 01/03 від 01.03.2023р., виходячи з дати його укладання, був наявний у позивачки як на момент проведення перевірки так і на момент вирішення справи у суді першої інстанції , але наявність такого не було підставою позову та такий не надавався до суду першої інстанції.

Відповідь ФОП ОСОБА_2 на адвокатський запит, в якій вона повідомляє , що частина, вилученого в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 , товару , а саме звичайні сигарети, є її товаром, датована 15.08.2024 роком , тобто після вирішення судом першої інстанції справи по суті та прийняття судового рішення.

ФОП ОСОБА_1 обізнана який саме товар був внесений до Опису залишків товару.

Доводи позивачки про відсутність обов`язкового маркування тютюнових виробів, а саме електронних сигарет, через їх виготовлення або імпортування до України до 01.01.2021р. не підтверджений , оскільки позивачем жодних належних доказів в підтвердження їх виготовлення або імпортування до України до 01.01.2021р. до матеріалів справи не надано.

Колегія суддів зазначає, що вказані докази не надавались до суду першої інстанції та не аналізувались судом першої інстанції при розгляді спору, що не відповідає вимогам ч. 8 ст. 79 КАС України (докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї).

Апеляційний суд наголошує, що ФОП ОСОБА_1 не аргументувала винятковості випадку надання таких доказів до суду апеляційної інстанції.

Принагідно слід зазначити, що під час розгляду справи встановлено, що заявник не продемонстрував належну гнучкість та готовність співпрацювати з відповідачем під час проведення контролюючого заходу. Зокрема, він не надав належних пояснень щодо поважності причин не надання таких документів відповідачу, а також до суду першої інстанції.

Зазначене у сукупності свідчить про неможливість прийняття до уваги наданих позивачем доказів під час оцінки правомірності оскаржуваного рішення.

Близькі за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2024 року по справі№ 990/2/24.

Крім того, колегія суддів зазначає , що абзацом 4 пункту 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833 (наділ - Порядок №833) передбачено, що забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб`єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників. Для зберігання верхнього одягу та особистих речей працівників обладнується окреме приміщення (абзац четвертий пункту 32 Порядку №833).

Враховуючи, наведені норми та встановлені судом попередньої інстанції обставин справи щодо виявлення контролюючим органом у місці здійснення позивачем підприємницької діяльності наявність підакцизних товарів без акцизних марок, колегія суддів не може погодитись з доводами позивача про безпідставне застосування до нього штрафу та фінансових санкцій.

Позивачем ані в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи не спростовано факту зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, не маркованих марками акцизного податку.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення позивачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 по справі № 440/18814/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий