Справа № 440/10975/24
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 29 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/10975/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2024 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.08.2024 № 29 щодо відмови позивачу в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.08.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.08.2024.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено в переведенні на інший вид пенсії (в межах одного закону) та призначенні пенсії за віком в порядку статті 40 Закону України № 1058-IV з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, з 20.08.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

11.10.2024 до суду від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що підстав для перерахунку пенсії позивача з врахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески немає. Зауважив, що розгляд заяви та ухвалення спірного рішення фактичного здійснювалось ГУ ПФУ в Закарпатській області.

16.10.2024 до суду від ГУ ПФУ в Закарпатській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену в порядку Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV. У серпні 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком в порядку статті 40 Закону України № 1058-IV з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески. За результатами розгляду зазначеної заяви ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило у її задоволенні з тих підстав, що пенсію за віком, призначену в порядку статті 40 Закону України № 1058-IV, позивач вже отримує, а відтак перехід на інший вид пенсії (на підставі іншого закону) не матиме місця, що унеможливлює урахування при такому переході показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Позивач з 2012 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (за Списком № 2), призначену відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.08.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком в порядку ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058, під час призначення якої застосувати показники середньої заробітної плати за 2021-2023 роки.

Зазначена заява розглядалась за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Закарпатській області, яке рішенням від 27.08.2024 № 29 відмовило позивачу в її задоволенні.

Позивач, посилаючись на протиправність відмови у призначенні йому пенсії за віком в порядку статті 40 Закону України № 1058-IV з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому до пенсій за віком належать і пенсії, призначені в порядку статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за віком на пільгових умовах).

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як установлено судом, позивач з 2012 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначений вид пенсії є різновидом пенсії за віком, передбаченим одним Законом (Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Тобто позивач під час подання заяви від 20.08.2024 вимагав переведення його на той самий вид пенсії (за віком) та за нормами того самого закону, що не передбачає застосування при такому переведенні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки.

Суд погоджується з доводами відповідачів, що у дослідженому випадку розмір показників середньої заробітної плати (доходу) в України не підлягає перегляду та має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

При цьому суд критично оцінює посилання скаржника на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, оскільки обставини у справах, розглянутих Верховним Судом, не є релевантними обставинам цієї справи.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що оскільки подана позивачем заява не передбачала зміни виду отримуваної ним пенсії, то і підстави для застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки у разі переведення гр. ОСОБА_1 на вид пенсії, якого вимагав позивач, у дослідженому випадку відсутні.

Така позиція суду узгоджується з висновками судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, що викладені в постанові від 22.10.2024 у справі № 300/5450/23.

З урахуванням викладеного, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши в сукупності обставини справи та доводи учасників процесу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова