Справа № 935/2192/24
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2192/24
Провадження № 2-а/935/22/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Янчук В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,

представника позивача - Баладиги С.П. ( в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувсь до суду з вищевказаним позовом та просить скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 462 від 19.07.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, 19.07.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 була прийнята постанова №462 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., за те, що ОСОБА_1 не прибув 05.04.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Позивач вважає, що постанова є протиправною, незаконною та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що оскаржувана постанова складена тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 . В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення №462 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. не конкретизовано які саме норми законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період ОСОБА_1 порушив. В даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення, який складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу. Позивач, дізнавшись що знаходиться в розшуку, 19.07.2024 року самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зазначено в постанові. Однак, під час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно Позивача складено відразу постанову, Відповідачем не складено протокол відповідно до Інструкції, не надано право Позивачу дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати, не вручено копію протоколу. Згідно з матеріалами постанови №462 від 19.07.2024 року, правопорушення скоєне Позивачем 05.04.2024 року, а постанова про накладення стягнення винесена 19.07.2024 року, поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП. Окрім того, постанова №462 від 19.07.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що станом на день правопорушення 05.04.2024 року, частина 3 статті 210-1 КУпАП відсутня.

За вказаних обставин позивач звернувсь до суду з даним позовом.

Відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду було подано відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до відзиву представник відповідача зазначив, що 30.03.2024 року Позивач отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.04.2024 року для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії, а також для визначення його призначення на особливий період. У свою чергу, Позивач виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 проігнорував, у визначений термін не з`явився, про наявність поважних причин які б заважали вчасно прибути не повідомив та підтверджуючих документів не надав. Після неявки Позивачем у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_4 , Відповідач 22.04.2024 року за вих.№ 4863, направив звернення до ГУНП в Житомирській області з проханням провести розшук тa доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_1 , для складення протоколу про адміністративні правопорушення. Так, 19.07.2024р. Позивач, прибув самостійно до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства. Позивач не заперечував, що не з`явився у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зазначає у своєму позові, причину неявки пояснював, що мав бронь і не рахував за потрібне з`являтись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що також вбачається зі змісту позовної заяви.

До суду, представник позивача Баладига С.П. подав відповідь на відзив, відповідно до якого просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання

Заяви, клопотання учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів та доводів, що викладені в позові та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник ОСОБА_4 подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , 19.07.2024 року було винесено постанову № 462 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої, 30.03.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.04.2024 року на 09-00 год. для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК, а також, для визначення його призначення на особливий період. У свою чергу, громадянин ОСОБА_1 виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 проігнорував, у визначений термін не з`явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути, не повідомив та підтверджуючих документів не надав. В результаті чого, ІНФОРМАЦІЯ_6 22.04.2024 року було направлено звернення до Житомирського РУ ГУНП в Житомирській області, з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, 19.07.2024 року громадянин ОСОБА_1 прибув особисто до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , для прийняття рішення, відповідно до чинного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року та від 30.12.2022 року № 1487.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент складення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1, КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

У своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, Конституційний суд України в рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Суд звертає увагу, що згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Таким чином, для правильного вирішення даної справи необхідно встановити, які норми закону врегулювали відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію на момент вчинення правопорушення.

Так, адміністративне стягнення було накладено на позивача за нез`явлення 05 квітня 2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин.

До набрання чинності Законом України від 09 травня 2024 року № 3696-IX «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», стаття 38 КУпАП, що регулює строки накладення адміністративного стягнення, не встановлювала особливий порядок обчислення строків для правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу.

Це питання було врегульоване у частині першій статті 38 КУпАП, яка встановлює, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зі змісту статті 38 КУпАП у редакції станом на квітень 2024 року вбачається, що початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Вказане дає підстави для висновку, що для цілей встановлення строку накладення адміністративного стягнення на квітень 2024 року є дата вчинення адміністративного правопорушення. У цій справі відсутні підстави для висновку, що правопорушення, яке інкримінується позивачу, мало триваючий характер, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 17.07.2019 року в справі №601/952/16.

Приписами ч.1 ст.210-1 КУпАП (станом на дату вчинення правопорушення-05.04.2024) передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 2 статті 210-1 КУпАП (станом на дату вчинення правопорушення - 05.04.2024) передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Отже, станом на 05.04.2024 відповідальність за вчинене позивачем адміністративне правопорушення була передбачена частиною другою статті 210-1 КУпАПу редакції від 14 жовтня 2023 року, яка мала формулювання "Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Таким чином, станом на 05.04.2024 розмір штрафу у грошовому виразі, який міг бути накладений на громадянина, винного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, складав від 3 400 грн до 5 100 грн.

Натомість норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" набрала чинності лише 19.05.2024.

Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнули до адміністративної відповідальності, не існувало. В подальшому, було значно посилено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме встановлений розмір санкції у вигляді штрафу в розмірі 3400-5100 грн. збільшився до 17000-25500 грн.

Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у липні 2024 року, відповідачем фактично застосовано норму закону, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП.

При цьому, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження щодо кваліфікації адміністративного правопорушення та визначення розміру штрафу, є дискреційним повноваженням органу (посадової особи) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не може перебирати на себе вказані повноваження, оскільки суд контролює виключно дотримання норм чинного законодавства.

Слід зауважити, що вимоги частини третьої статті 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню в повному обсязі, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 122, 242-246, 262, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову № 462 по справі про адміністративне правопорушення від 19 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та .

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення суду складено: 29 жовтня 2024 р.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційна облікова картка платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Янчук.