Справа № 320/3482/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3482/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочко Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року позивач - ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03 червня 2019 року № 1180323/42238166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18 березня 2019 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" податкову накладну від 18 березня 2019 року №1 датою 15 квітня 2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 03 червня 2019 року № 1180323/42238166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18 березня 2019 року № 1, поданої ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл";

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18 березня 2019 року № 1, подану ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл", датою її подання на реєстрацію - 15 квітня 2019 року;

- стягнуто на користь ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" судовий збір у розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної податкової служби України.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не надано належної оцінки доказам податкового органу.

Апелянт зазначив про те, що контролюючим органом під час перевірки податкової накладної від 18 березня 2019 року №1 встановлено відсутність документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, які підтверджують факт повної оплати за надані послуги.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" () зареєстровано як юридична особа 14 червня 2018 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09 листопада 2018 року.

Видами господарської діяльності товариства за КВЕД 2010 є: Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; Код КВЕД 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад; Код КВЕД 42.13 Будівництво мостів і тунелів.

Відповідно до витягу № 056 з реєстру платників податку на додану вартість від 31 січня 2019 року ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" є платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 90.

01 березня 2019 року між ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" (постачальник) та ТОВ "Ювента-Груп Україна" (покупець) укладено договір поставки №2019-ПО, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити і передати покупцеві матеріали (товар) і виконувати роботи на об`єктах покупця, а покупець зобов`язався прийняти товар і роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов договору.

Пунктом 1.3 договору визначено, що постачальник повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, опис, гарантійний талон, т.п.), що підлягають передачі разом з товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства, а також наступну супровідну документацію: накладні, в яких повинно бути чітко зазначена кількість відвантаженого товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ; податкові накладні; належним чином завірені копії посвідчення якості, свідоцтва чи довідки, сертифікати відповідності, в разі необхідності сертифікат про визнання іноземного сертифікату, гігієнічні висновки, інструкції з використання тощо, що вимагається відповідно до законодавства України; коригувальні податкові накладні у випадках, передбачених законодавством. Зазначені документи мають бути складені українською мовою та надані в оригіналах чи належним чином засвідчених копіях.

Приписами п. 3.1 договору обумовлено, що загальна вартість договору складається із загальної суми цін всіх переданих покупцю товарів на виконання робіт за цим договором.

Пунктами 4.1, 4.2 договору визначено, що оплата вартості поставленого товару та виконаних робіт покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника протягом 90 банківських днів з моменту отримання товарів та виставленого рахунку.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару, що підтверджується підписаними накладними.

Згідно з п. 5.1 договору поставка товару здійснюється на умовах DDP відповідно до тлумачення торговельних (економічних) термінів "Інкотермс 2010" на центральний склад покупця за адресою - Київська обл., Вишгородський р-н., с. Нові Петрівці, пров. Першого Травня, 2-Б, або на об`єкт покупця (територіальний склад) за адресою в межах міст України, що буде вказана у відповідному замовлені покупця.

Приписами п. 5.2 договору обумовлено, що передача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних документів про передачу-приймання товару (накладних). Датою постачання товару вважається дата підписання сторонами накладної на товар.

18 червня 2019 року ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" та ТОВ "Ювента-Груп України" укладено та підписано Додаткову угоду №1 до договору поставки від 01 березня 2019 року №2019-ПО, в якій сторони дійшли згоди викласти п. 4.1 договору в новій редакції, а саме: " 4.1. Оплата вартості поставленого товару на виконання робіт покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника протягом 150 банківських днів з моменту отримання товарів".

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" згідно видаткової накладної від 18 березня 2019 року № 5 на підставі договору поставки від 01 березня 2019 року №2019-ПО, зокрема товари (бетон, болти, гарячекатана арматурна сталь, дошки обрізані з хвойних порід, електроди, емульсія, комплект крепіжний, мастика, металоконструкції, очищувач, пароніт, паронітові прокладки, прокладки з пароніту, розчин кладочний, цвяхи будівельні, щит опалубки) на загальну суму 106 729,75 грн. (у т.ч. ПДВ - 17 788,29 грн.).

Позивачем складено податкову накладу від 18 березня 2019 року №1 на суму 106729,75 грн (у т.ч. ПДВ - 17788,29 грн), яка 15 квітня 2019 року направлена електронними засобами зв`язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15 квітня 2019 року №, реєстрація податкової накладної від 18 березня 2019 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. ПП/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку", запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

26 травня 2019 року позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено №3, щодо податкової накладної від 18 березня 2019 року №1 з додатковими поясненнями та 9 додатками.

За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 03 червня 2019 року №1180323/42238166, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 18 березня 2019 року №1 у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись з рішеннями про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Комісія ДФС України, не зважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього документи, прийняла спірне рішення від 03 червня 2019 року №1180323/4228166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18 березня 2019 року №1, без зазначення мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Дане положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Приписи п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117) визначають, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку були затверджені в.о. голови ДФС України 05 листопада 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 31 жовтня 2018 року. Хоча, як свідчить зміст відзиву на позов (а.с. 164-169), під час зупинення реєстрації спірної податкової накладної відповідачем застосовувалися критерії ризиковості платника податків, визначені у листі ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

При цьому пп. 1.6 п. 1 згаданих вище критеріїв містить сім підстав можливості віднесення платника податків до ризикових. Водночас, контролюючим органом всупереч вимог п. 13 Порядку №117 не конкретизовано, саме на якій підставі ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" було відносено до ризикових, що, у свою чергу, позбавило платника податків можливості визначити межі необхідних документів та пояснень щодо господарської операції.

Крім того, застосовуючи критерії ризиковості, визначені у листі ДФС України від 05 листопада 2018 року, ДФС України не було враховано, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 КАС України.

Крім іншого, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у квитанції взагалі не міститься посилання на рішення Комісії ДФС у Київській області про внесення платника податків до переліку ризикових, у той час зупинення реєстрації податкової накладної здійснювалося із застосуванням критеріїв ризиковості платника податків, а не критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до п. 15 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Приписи п. п. 18 - 20 Порядку №117 визначають, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу відповідачу направлено повідомлення разом з поясненням щодо фактичного здійснення господарської операції, а також документи на їх підтвердження.

Однак, всупереч наданих документів, відповідачем прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, із змісту вказаного рішення вбачається, що останнє не містить конкретної інформації щодо підстав його прийняття.

Крім того, жодних відомостей щодо причин та підстав для ухвалення рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючим органом не наведено ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду.

Тобто, всупереч визначеного у рішенні підстав його прийняття, як встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто, Відповідачем-2 не зазначено мотивів та підстав прийняття оскаржуваного рішення.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної була встановлена відсутність документів, передбачених п. 14 Порядку №117, судовою колегією оцінюється критично, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено передбачені законодавством критерії ризиковості операцій, яким відповідала податкова накладна. Крім того в оскаржуваному рішенні не вказано, яких саме цих документів не вистачило для прийняття рішення.

Крім того, згідно з листом ГУ ДФС у Київській області від 16 травня 2019 року №17724/10/10-36-03-06 ТОВ "Будівельно-проектна компанія "Інтеграл" перестав відповідати Критеріям ризиковості, що визначені в п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, таке рішення не узгоджується з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо позиції суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на ДПС України обов`язку з реєстрації податкової накладної датою її фактичного подання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати спірну податкову накладну датою її фактичного направлення на реєстрацію.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку