Справа № 359/4929/24
Суддя: Семенюта О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №359/4929/24
Провадження № 2-а/359/45/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника відповідача Садовського О.О.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди та грошових коштів,

встановив:

1. Короткий виклад доводів адміністративного позову.

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом та обґрунтовує його тим, що 4 травня 2024 року інспектор з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) Серяк Є.М. склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ №, якою він наклав на позивача штраф в розмірі 680 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 4 травня 2024 року о 19 годині 38 хвилин автомобіль марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 , поставлений на стоянку на вул. Садово-Ботанічна, 1 в м. Київ, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п.«д» п.15.10 ПДР України. Позивач посилається на те, що в оскаржуваній постанові не містяться географічні координати розташування транспортного засобу. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що автомобіль ОСОБА_1 створював перешкоди для руху пішоходів та інших транспортних засобів. Позивачу навіть не було надано розроблену схему організації дорожнього руху для перевірки законності встановлення дорожніх знаків та дорожньої розмітки на ділянці дороги, на якій був припаркований автомобіль. Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Крім того, інспектор не мав права фіксувати порушення ПДР України на особистий мобільний телефон, який не є приладом фіксації, що відповідає законодавству про захист інформації. Транспортний засіб позивача був евакуйований без складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а оскаржувана постанова навіть не була прикріплена до лобового скла автомобіля ОСОБА_1 .Ці обставини свідчать про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності було здійснено з численними порушеннями закону. ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду в розмірі 5000 гривень 00 копійок. Крім того, позивач витратила грошові кошти в розмірі 144 гривень 00 копійок на зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, грошові кошти в розмірі 1270 гривень 00 копійок на транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик, грошові кошти в розмірі 680 гривень 00 копійок на оплату штрафу та грошові кошти в розмірі 175 гривень 50 копійок на оплату комісії за банківський переказ.

Тому ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) Серяка Є.М. про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 4 травня 2024 року, стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА)моральну шкоду в розмірі 5000 гривень 00 копійок, витрати на зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику в розмірі 144 гривень 00 копійок, витрати на транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик в розмірі 1270 гривень 00 копійок, витрати на оплату штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок, витрати на оплату комісії за банківський переказ в розмірі 175 гривень 50 копійок.

2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого адміністративного позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та посилається на те, що вона зупинила транспортний засіб у зв`язку з поганим самопочуттям та потребою придбання ліків в аптеці. Ці обставини свідчать про те, що зупинка автомобіля позивача відбулась з мотивів крайньої необхідності. Тому ОСОБА_1 просить суд задовольнити адміністративний позов.

Представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) Войнов А.В. не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.61-62), в якій посилався на те, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою Департаменту територіального контролю м. Києва КМР (КМДА). Ці обставини свідчать про те, що Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) не має відповідати за пред`явленим позовом та є неналежним відповідачем.

Представник Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) Садовський О.О. заперечує проти задоволення позову та посилається на те, що автомобіль позивача був розміщений на тротуарі, що не заперечується ОСОБА_1 ПДР України забороняють рух та розміщення транспортного засобу на тротуарі, окрім випадків, передбачених п.«б» п.15.10 ПДР України, стоянки на краю тротуару за умови дотримання певних вимог. В даній справі відсутні виключення щодо заборони стоянки транспортного засобу позивача, оскільки її автомобіль зайняв більшу частину тротуару, залишивши для пішоходів лише 102 см, і створював перешкоду для їх руху, зокрема з урахуванням анатомічних особливостей людського тіла та можливості появи на тротуарі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів з дитячими колясками. Для фіксації адміністративного правопорушення інспектор користувався мобільним телефоном, на якому встановлений мобільний додаток «АРМ Інспектор», що є складовою інформаційно-телекомунікаційної системи «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий» та має атестат відповідності системи комплексного захисту інформації, зареєстрований в Державній службі спеціального зв`язку та захисту України. Інспектор Департаменту територіального контролю м. Києва КМР (КМДА) Серяк Є.М. діяв відповідно до чинного законодавства та виніс законну постанову. Крім того, позивач не надав жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вже сплатила штраф, повернення витрат на сплату цього адміністративного стягнення підлягає виключно в порядку подання окремого позову. Департамент територіального контролю м. Києва КМР (КМДА) не отримував інші платежі, а саме плату на зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, на транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик, комісію за банківський переказ. У зв`язку з цим Департамент територіального контролю м. Києва КМР (КМДА) не є належним відповідачем за вимогами про стягнення цих грошових коштів. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4 травня 2024 року інспектор з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) Серяк Є.М. склав постанову про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № (а.с.95-96), якою він наклав на позивача штраф в розмірі 680 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 4 травня 2024 року о 19 годині 38 хвилин автомобіль марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 , поставлений на стоянку на вул. Садово-Ботанічна, 1 в м. Київ, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п.«д» п.15.10 ПДР України.

Спірні правовідносини регулюються главою 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Відповідно до п.1.10 ПДР України тротуаром є елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Згідно з п.«д» п.15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги у русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 КАС України однією з основних засад адміністративного судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Зі змісту доказової бази по адміністративному правопорушенню №2КІ № від 4 травня 2024 року (а.с.17) вбачається, що 4 травня 2024 року о 19 годині 38 хвилин по вул. Садово-Ботанічна, 1 в м. Київ автомобіль марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 , стояв у місці, що створювало перешкоду для руху пішоходів. Достовірність цієї інформації підтверджується матеріалами фотофіксації, виконаною за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий» (а.с.97-104). Зокрема, зі змісту означеної фотофіксації вбачається, що автомобіль марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 , розташовувався на тротуарі таким чином, що відстань між правим колесом транспортного засобу та межами тротуару склала лише 102 см. Очевидно, що така відстань не є достатньою для пішоходів з дитячими колясками, поранених військових службовців, що пересуваються за допомогою спеціальних засобів, та осіб з інвалідністю, що рухаються на інвалідних візках. Для прикладу, для руху інвалідного візка та людини поряд необхідна ширина дороги 1 м 20 см, а для повного розвороту візка взагалі необхідно 1 м 50 см. Тому розташування автомобіля марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 , об`єктивно створювало перешкоди для руху пішоходів в розумінні п.«д» п.15.10 ПДР України. Доводи позивача про те, що інспектор не мав права фіксувати порушення ПДР України на особистий мобільний телефон, підлягає критичній оцінці, адже на вказаний телефон була встановлена інформаційно-телекомунікаційна система «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий». Зі змісту атестату відповідності, складеного директором ТОВ «Е-Лайт» (а.с.116), вбачається, що вказана інформаційно-телекомунікаційна система забезпечує захист інформації відповідно до вимог нормативних документів з технічного захисту інформації. Відсутність в оскаржуваній постанові інформації про координати місця вчинення адміністративного правопорушення не має значення для вирішення адміністративного спору, адже в змісті постанови зазначена адреса, за якою був незаконно припаркований транспортний засіб. Крім того, точні координати розташування автомобіля містяться в матеріалах фото фіксації. Сумніви позивача у тому, що дорожні знаки не узгоджувались зі схемою організації дорожнього руху, спростовуються листом начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в м. Києві №1308-аз/41/11/10/02-2024 від 24 липня 2024 року (а.с.115), зі змісту якого вбачається, що схема організації дорожнього руху по вул. Садово-Ботанічній у м. Києві на ділянці від вул.Бастіонної до вул. Звіринецької була погоджена у встановленому законом порядку.

Всупереч ч.1 ст.77 КАС України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на спростування доказової бази по адміністративному правопорушенню №2КІ № від 4 травня 2024 року, матеріалів фотофіксації, атестату відповідності, складеного директором ТОВ «Е-Лайт», та листа начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в м. Києві №1308-аз/41/11/10/02-2024 від 24 липня 2024 року,а також не заперечувала факт належності їй автомобіля марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 . Таким чином, в матеріалах адміністративної справи міститься достатня кількість належних, допустимих, та, головне, достовірних доказів на підтвердження невиконання позивачем імперативної заборони, передбаченої п.«д» п.15.10 ПДР України. Тому в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що під час вчинення адміністративного правопорушення позивач перебував у стані крайньої необхідності. Підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відсутні. Накладення штрафу на позивача є втручанням держави в його право на мирне володіння майном (в даній справі грошовими коштами). Однак таке втручання було здійснено на підставах і в порядку, передбачених законом, та відповідає суспільним інтересам, що полягають в охороні правопорядку та безпеки дорожнього руху. Ці обставини свідчать про те, що накладення на ОСОБА_1 штрафу кореспондується з невід`ємними гарантіями, запровадженими п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 4 травня 2024 року, а також для повернення позивачу сплаченого ним штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок. Тому у задоволенні адміністративного позову в частині цих вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Крім того, транспортування автомобіля марки «Toyota RAV4 Hybrid», номерний знак НОМЕР_1 , на спеціальний майданчик, а також зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику не були заходами забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст.2652 та ст.2654 КУпАП. До того ж, грошові кошти на оплату послуг з евакуації транспортного засобу та зберігання його на спеціальному майданчику не сплачувались на рахунки відповідачів. Тому Департамент транспортної інфраструктури та Департамент територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) не є належними відповідачами за вказаними вимогами, як і за вимогою про стягнення витрат на оплату комісії за банківський переказ. Всупереч ч.1 ст.77 КАС України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження заподіяння їй моральних страждань та душевних переживань. Тому суд погоджується з доводами представника Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) Садовського О.О. про те, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди так і залишився не доведеним.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 гривень 00 копійок, витрат на зберігання транспортного засобу в розмірі 144 гривень 00 копійок, витрат на транспортування транспортного засобу на спеціальний майданчик в розмірі 1270 гривень 00 копійок та витрат на оплату комісії за банківський переказ в розмірі 175 гривень 50 копійок. Тому у задоволенні адміністративного позову в частині цих вимог ОСОБА_1 слід відмовити також.

5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті згідно з положеннями цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок та витратила грошові кошти в розмірі 25000 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Ці обставини підтверджуються платіжними інструкціями від 14 травня 2024 року та 16 травня 2024 року (а.с.23, 114). Однак у задоволенні пред`явленого адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_1 вказаних судових витрат.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1-ч.2 ст.243, ст.ст.246, 287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди та грошових коштів відмовити.

Постанову інспектора з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Серяка Євгенія Михайловича серії 2КІ № від 4 травня 2024 року залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта