Справа № 420/25553/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.04.2024 року № 46 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.05.2024 року № 46, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди: навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 року відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин; роботи у селянському (фермерському) господарстві «Марія» з 01.12.1997 року по 31.07.2000, з 01.10.2000 по 31.12.2003 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 по досягненню пенсійного віку звернулася з відповідною заявою до відповідача територіальних органів Пенсійного фонду України. Проте, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України Херсонській області було повідомлено, що за заявою про призначення пенсії від 01.04.2024 року винесено рішення N 46 від 09.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового Державного соціального страхування страховий стаж склав 26 років 09 місяців 05 днів.

Рішення мотивоване тим, що до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 року відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, оскільки в даному документі відсутній підпис директора. 3 цього приводу позивачка звернулася до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради і відповідно до отриманої архівної довідки від 19.04.2024 року 3 1009-Г-11.1- 21 підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчалася в «Профессиональном училище текстильной промішленности при Одесской фабрике технических тканей» (мовою документів) і працювала на Одесской фабрике технических тканей (мовою документів). Навчалась B ПУТП З 01.09.1977 року по 10.08.1978 року (згідно з записами в картці Т-2). Під час навчання з листопада 1977 року по серпень 1978 року нараховувалась заробітна плата (згідно з лицьовими картками). До відповіді додана особова картка ОСОБА_2 . Відповідно до п.8 Порядку №№637 приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки. Одночасно повідомили, що відповідно до трудової книжки колгоспника №266 від 20.02.1983 року заявниця з 20.08.1996 року прийнята на посаду голови фермерського господарства «Марія», згідно довідки №1500-0605-8/55131 від 01.06.2022 року підтверджено сплату внесків по фермерському господарству «Марія» 3 01.12.1997 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 року, без зазначення конкретно особи заявниці.

ОСОБА_1 з приводу сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління ПФУ в Одеській області та отримала довідку №№1500-0605- 8/55131 від 01.06.2022 року про те, що Селянським (фермерським) господарством «Марія» , за період з 01.12.1997 року по 31.07.2000, з 01.10.2000 по 31.12.2003 страхові внески за загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сплачено. Однак в рішенні зазначено, що стаж зараховано з 01.01.1999 по 31.07.2000 та 3 01.10.2000 по 31.12.2003, без жодного роз`яснення щодо зменшення зарахованого періоду.

Рішенням від 09.04.2024 року № 46 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26Закону, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 29 років.

17 травня 2024 року ОСОБА_1 зібравши відповідні довідки, знов звернулася 3 відповідною заявою до відповідача територіальних органів Пенсійного фонду України. Проте, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повідомлено, що за заявою про призначення пенсії від 17.05.2024 року винесено рішення 46 від 24.05.2024 року про відмову у призначенні пенсії зa віком. За наданими документами застрахованих осіб Державного реєстру та відомостями реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 26 років 11 місяців 20 днів.

Рішення мотивоване тим, що до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 року відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, оскільки в даному документі відсутній підпис директора.

Інформація Стосовно не зарахування період роботи селянському (фермерському) господарстві за період з 01.12.1997 року по 31.07.2000, з 01.10.2000 по 31.12.2003 не зазначається взагалі, хоча зазначений страховий стаж збільшився на 2 місяці.

Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії протиправними та підлягають оскільки скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 01.04.2024 року, позивачка, звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058. На виконання вимог п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 р. №22-1, зазначену заяву з доданими документами було відскановано та за принципом екстериторіальності, визначено структурний підрозділ органу, яке приймало відповідне рішення про призначення або перерахунок пенсії. Відповідно до принципу екстериторіальності вищезазначену заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та прийнято рішення №46 від 09.04.2024 року про відмову Позивачці у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. Отже, відповідно до ст. 26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу з 1 січня 2022 по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. Частинами 2 та 3 статті 26 Закону №1058 передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років.

За результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу Позивачки не зараховано період навчання відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в професійному училищі при Одеській фабриці технічних тканин ( далі - атестат №1376) - з 01.09.1977 по 10.08.1978, оскільки в атестаті №1376 відсутній підпис директора, що суперечить вимогам п.8 Порядку№637. Довідку про підтвердження періоду навчання в професійному училищі при Одеській фабриці технічних тканин з 01.09.1977 по 10.08.1978 згідно пункту 8 Порядку № 637 Позивачкою до органів Пенсійного фонду України не надано. У зв`язку з чим, законодавчо обґрунтованих підстав для зарахування спірного періоду до страхового стажу, немає. Також, за результатами звірки даних записів трудової книжки колгоспника №266 від 20.02.1983 Позивачка з 20.08.1996 прийнята на посаду голови фермерського господарства Марія. Період роботи у селянському (фермерському) господарстві (голови, члена господарства) роки враховується до страхового стажу за умови підтвердження роботи документами, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування за кожну конкретну особу. ОСОБА_1 до Головного управління надала довідку від 01.06.2022 року №1500- 0605-8/55131 видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій було зазначено, що селянським (фермерським) господарством Марія з 01.12.1997 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сплачено. Проте у вищезазначеній довідці відсутня інформація, що селянським (фермерським) господарством Марія сплачувались страхові внески за ОСОБА_1 , тому зарахувати період з 01.12.1997 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 на сьогодні є неможливим, інформації щодо сплати страхових внесків немає. До страхового стажу Позивачці зараховано періоди з 01.01.1999 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 згідно даних персоніфікованого обліку. Таким чином, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж Позивачки склав 26 років 09 місяців 05 днів , що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058. Враховуючи вищевикладене, оскаржуване у судовому порядку рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, є правомірним. А Управлінням, в свою чергу, протиправних дій чи бездіяльності, по відношенню до Позивачки не допущено.

Від відповідача - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив в якому зазначено що За результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком та пред`явлених документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення від 24.05.2024 № 46 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу, в якому зазначено наступне: «Вік заявниці 61 рік 11 місяців. За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, загальний стаж склав 26 років 11 місяців 20 днів. Без врахування в стаж: з 01.09.1977 по 10.08.1978відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, оскільки в даному документі відсутній підпис директора.»

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 01.04.2024 року звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду заяви позивачки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 24.05.2024 року №46.

Відповідно до рішення зазначено, що вік заявника 61 рік 11 місяців. За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, загальний стаж склав 26 років 11 місяців 20 днів. Без врахування в стаж: з 01.09.1977 по 10.08.1978 відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, оскільки в даному документі відсутній підпис директора. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до п.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) у 2022 році право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 29 років, у віці 63 роки, за наявності страхового стажу від 22 років, а у віці 65 років, за наявності страхового стажу не менше 15 років. В призначенні пенсії за віком згідно наданої заяви від 17.05.2024 року відмовлено, за відсутністю стажу на дату звернення.

ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №46 від 09.04.2024 року. В рішенні суду зазначено, що вік заявниці 61 рік 10 місяців 07 днів. Згідно статтею 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком Згідно зі після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2022 по 31.12.2022 - не менше 29 років. У разі відсутності, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 22 до 32 років; після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року від 15 до 24 років.

За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 26 років 09 місяців 05 днів. Результати розгляду документів наданих до заяви: до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 10.08.1978 відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, оскільки в даному документі відсутній підпис директора. Для підтвердження періоду навчання згідно пункту 8 Порядку № 637 приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Одночасно повідомлено, що відповідно до трудової книжки колгоспника №266 від 20.02.1983 заявниця з 20.08.1996 прийнята на посаду голови фермерського господарства "Марія", згідно довідки №1500-0605-8/55131 від 01.06.2022 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області підтверджено сплату внесків по фермерському господарству "Мрія" з 01.12.1997 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003, без зазначення конкретно особи заявниці. Період роботи у селянському (фермерському) господарстві (голови, члена господарства) роки враховується до страхового стажу за умови підтвердження роботи документами, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування за кожну конкретну особу. Стаж зараховано з 01.01.1999 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 згідно даних персоніфікованого обліку.

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №46 від 09 квітня 2024 (далі Рішення від 09.04.2024) про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ, який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-ІV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд вказує, що згідно з положеннями статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - не менше 25 років; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років; з 01.01.2020 по 31.12.2020 - не менше 27 років; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - не менше 29 років; з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років; з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року - не менше 31 року; з 01.01.2025 по 31.12.2025 - не менше 32 років; з 01.01.2026 по 31.12.2026 - не менше 33 років; з 01.01.2027 по 31.12.2027 - не менше 34 років; починаючи з 01.01.2028 - не менше 35 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови управління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13- 1 (далі Порядок № 22-1).

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що позивачка звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду заяви позивачки відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Підставою для такого рішення став висновок про відсутність достатнього страхового стажу, а саме 29 років.

При цьому за результатами розгляду відповідачем ГУ ПФУ в Дніпропетровській області документів, доданих до заяви, до стажу роботи не враховано період навчання з 01.09.1977 по 10.08.1978 відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, оскільки в даному документі відсутній підпис директора.

Перевіряючи вказані доводи відповідача суд враховує, що згідно із ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто надання атестата №1376 від 10.08.1978 року необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній.

З матеріалів справи вбачається, що у трудовій книжці позивачки серії міститься запис про її навчання в період з 01.09.1977 по 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин, згідно атестата № №1376 від 10.08.1978. Тобто запис відповідає реквізитам атестата.

Крім того, судом встановлено, що атестат №1376 від 10.08.1978 про закінчення навчання в Одеській фабриці технічних тканин підписаний Головою кваліфікаційної комісії, що був виданий позивачці, а тому не може бути поставлений під сумнів, оскільки відсутнє будь-яке рішення, що свідчить про визнання атестату незаконним або недійсним.

Крім того, відповідно до рішення ГУ ПФУ в Херсонській області зазначено що за результатами звірки даних записів трудової книжки колгоспника №266 від 20.02.1983 Позивачка з 20.08.1996 прийнята на посаду голови фермерського господарства Марія. Період роботи у селянському (фермерському) господарстві (голови, члена господарства) роки враховується до страхового стажу за умови підтвердження роботи документами, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування за кожну конкретну особу. ОСОБА_1 до Головного управління надала довідку від 01.06.2022 року №1500- 0605-8/55131 видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій було зазначено, що селянським (фермерським) господарством Марія з 01.12.1997 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сплачено. Проте у вищезазначеній довідці відсутня інформація, що селянським (фермерським) господарством Марія сплачувались страхові внески за ОСОБА_1 , тому зарахувати період з 01.12.1997 по 31.07.2000 та з 01.10.2000 по 31.12.2003 на сьогодні є неможливим, інформації щодо сплати страхових внесків немає.

Статтею 1 Закону №1058 визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до положень ст.20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.106 Закону №1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, на якому працює (працювала) застрахована особа, оскільки саме страхувальник здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу вищенаведених норм, можна дійти висновку, що позивач, як застрахована особа, не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної та своєчасної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Зазначеної правової позиції дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 20.03.2019р. у справі №688/947/17, від 24.05.2018р. у справі № 490/12392/16-а та від 01.11.2018р. у справі № 199/1852/15-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що за умови наявності у пенсійного органу вищезазначених доказів на підтвердження роботи позивача у спірні періоди, відповідачем безпідставно прийнято оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.04.2024 року № 46 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за заявою від 01.04.2024 року, у зв`язку із не зарахуванням вищезазначеного періоду роботи позивача до загального страхового стажу.

З огляду на вказане, спірне у цій справі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.04.2024 року № 46 року про відмову у призначенні пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду заяви про призначення позивачу пенсії за віком.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суд враховує, що до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди: навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 року відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин; роботи у селянському (фермерському) господарстві «Марія» з 01.12.1997 року по 31.07.2000, з 01.10.2000 по 31.12.2003 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 01.04.2024 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.04.2024 року № 46, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.05.2024 року № 46, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди: навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 року відповідно до атестату №1376 від 10.08.1978 в Одеській фабриці технічних тканин; роботи у селянському (фермерському) господарстві «Марія» з 01.12.1997 року по 31.07.2000, з 01.10.2000 по 31.12.2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2024 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 гривень.

Враховуючи періодичну відсутність електроенергії у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду, тривалість повітряних тривог, знаходження судді знаходження судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано суддею 25.10.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка