Справа № 620/11904/24
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/11904/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Борзнянської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства звернувся до суду з позовом до Борзнянської міської ради, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Борзнянської міської ради, яка полягає у невинесенні на розгляд сесії ради подання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 02/1023 з прийняттям рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України;

зобов`язати Борзнянську міську раду розглянути на сесії ради подання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 02/1023.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що Ніжинською окружною прокуратурою в ході вивчення стану додержання законів у сфері охорони навколишнього природного середовища виявлено факт порушення вимог законодавства щодо збільшення лісистості території України, Борзнянською міською радою не винесення на розгляд сесії подання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та відмови у віднесенні залісених земельних ділянок до самозалісених земель.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду сторонам надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства 10.11.2023 звернулося до Борзнянської міської ради з клопотанням № 02/1023 щодо ухвалення рішення про віднесення заліснених земельних ділянок загальною площею 4768,6783 га до самозаліснених земель. До вказаного клопотання було додано інформацію про місце розташування цих самозаліснених земельних ділянок (у форматі файлів *geojson). Борзнянська міська рада Чернігівської області розглянувши клопотання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 02/1023 та додану до нього інформацію про місце розташування цих самозаліснених ділянок (у форматі файлів *geojson) виявила, що частина земель, які зазначені в клопотанні відносяться до земель державної власності та повідомила про це листом від 06.12.2023 № 1674 Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, зазначивши, що для подальшого розгляду необхідно надати уточнену інформацію про місце розташування земельних ділянок. В свою чергу, Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства 25.06.2024 звернулося до Борзнянської міської ради з клопотанням № 02/555 у якому надало відповідь на лист Борзнянської міської ради від 06.12.2023 та надало уточнені графічні матеріали із визначеним місцем розташування земель та зазначенням їх орієнтовних площ. Розглянувши вже уточнене клопотання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 25.06.2024 № 02/555 Борзнянською міською радою Чернігівської області було прийнято відповідне рішення на засіданні 34 сесії 8 скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області «Про розгляд клопотання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства» від 07.08.2024 № 16-13- 34/8 та направлене заявнику засобами поштового зв`язку. Саме зволікання строком у 6 місяців Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства у наданні уточнених графічних матеріалів із визначеним місцем розташування земель та зазначенням їх орієнтовних площ спричинило затяжний розгляд питання по суті. Враховуючи вище викладене та те, що питання щодо віднесення земель до самозаліснених вже розглянуте та вирішене по суті 07.08.2024 на засіданні 34 сесії 8 скликання Борзнянської міської ради Чернігівської області, Борзнянська міська рада Чернігівської області вважає позовну заяву Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії безпідставною та такою яка не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що вказані у відзиві доводи відповідача є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не заслуговують на увагу, оскільки фактично відповідачем розглянуто лист Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 25.06.2024 №02/555, який є відповіддю на лист Борзнянської міської ради від 06.12.2023 № 1674, в якому остання просила поінформувати Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства про кадастрові номери земельних ділянок або графічні матеріали з визначеним місцем розташування земельних ділянок та зазначенням їх площі, а не клопотанням, на підставі якого прийнято рішення міської ради «Про розгляд клопотання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства» від 07.08.2024 №16-13-34/8. Подання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 02/1023 щодо ухвалення рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 4768,6783 га до самозалісених земель на сесії Борзнянської міської ради не розглядалося та не приймалися відповідні рішення за результатами його розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконання указу Президента України від 7 червня 2021 року № 288/2021 «Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів» (далі Указ) з 2021 року започаткувалась реалізація екологічної ініціативи «Масштабне заліснення України». З метою виявлення та ідентифікації самозаліснених ділянок Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» розроблено ГІС-портал «Самозаліснені території України», та сформовані електронні файли *.geojson, згідно яких, вбачається, що в межах Борзнянської міської територіальної громади обліковується 4768,6783 га ймовірно самозаліснених земель.

Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (далі Північне МУЛМГ) на підставі статтей 57, 57-1 Земельного кодексу України 10.11.2023 звернулося до Борзнянської міської об`єднаної територіальної громади з поданням № 02/1023 щодо ухвалення рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 4768,6783 га до самозалісених земель. До вказаного подання додано інформацію про місце розташування цих самозалісених ділянок (у форматі файлів *geojson).

При цьому, без винесення подання на розгляд сесії ради, міський голова від імені Борзнянської міської ради листом від 06.12.2023 № 1674 поінформував Північне МУЛМГ про те, що для подальшого розгляду питання про прийняття вказаного рішення щодо можливості віднесення зазначених у поданні земельних ділянок до самозалісених необхідно надати кадастрові номери земельних ділянок або графічні матеріали з визначеним місцем розташування земельних ділянок та зазначенням їх площі.

В даному листі не конкретизовано, яким чином відсутність точного розташування земельних ділянок та їх площ унеможливлює виконання вимог ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Ураховуючи зазначене, 16.05.2024 окружна прокуратура звернулася до Борзнянської міської ради з листом про надання інформації та належним чином засвідчених копій документів щодо розгляду подання Північного МУЛМГ від 10.11.2023 №02/1023.

Борзнянською міською радою листом від 21.05.2024 надано інформацію про те, що Північне міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства листом від 10.11.2023 зверталося до міської ради щодо можливості віднесення залісених земельних ділянок площею 4768,6783 га до самозалісених земель.

Міська рада розглянувши вказаний лист повідомила Північне МУЛМГ, що ознайомившись з додатком з файлу *geojson виявлено, що до нього включені земельні ділянки, які відносяться до державної власності. Для подальшого розгляду питання про прийняття рішення щодо можливості віднесення залісених земель до самозалісених просили надати перелік кадастрових номерів земельних ділянок, графічні матеріали з визначеним місцем розташування земельних ділянок та зазначенням їх площі.

Обстеження представниками Борзнянської міської ради за участю представника Північного МУЛМГ заліснених ділянок не проводилось.

В зв`язку з тим, що Борзнянська міська рада допускає бездіяльність щодо віднесення угідь до самозалісених, що перешкоджає реалізації політики держави у сфері охорони самосійних лісів, визначеної, зокрема, Законом України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року» позивач в інтересах держави в особі Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту га зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У вказаному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно зі ст. 5 цього ж Закону державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Так, органи прокуратури постійно вживають заходи з метою забезпечення збереження лісового фонду України, належного захисту й відтворення лісів, забезпечення прав громадян на безпечне довкілля.

Згідно із Законом України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року» лісистість території країни повинна становити в 2025 році 16,5 %, а в 2035 році - 17,5 % порівняно з нинішніми 15,9 %. В Україні, за різними оцінками, близько 500 тис. га самосійних лісів, які перебувають на землях сільськогосподарського призначення.

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях 20.06.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів», яким Земельний кодекс України доповнено ст. 57-1 «Самозалісені землі».

Ураховуючи, що пп. 6 п. 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29.09.2022, введеного в дію Указом Президента України від 29.09.2022 № 675/2022, Кабінет Міністрів України разом із місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування зобов`язано забезпечити безумовне виконання завдань, передбачених Указом Президента України від 07.06.2021 № 228/2021, щодо ідентифікації самозалісених та придатних для створення лісів земельних ділянок державної та комунальної форм власності з метою їх подальшого використання для досягнення оптимальної лісистості України, віднесення земельних ділянок до самозалісених земель, безумовно, становить державний інтерес у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Отже, необхідність пред`явлення цього позову зумовлена потребою захисту державного, суспільного інтересу у збереженні самосійних лісів.

Згідно з п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Відповідно до Положення про міжрегіональні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міндовкілля від 29.09.2022 № 404, Північне МУЛМГ підпорядковується Держлісагентству та є його територіальним органом, який забезпечує, зокрема, ведення моніторингу лісів, бере участь у виконанні загальнодержавних програм відтворення лісів тощо.

Згідно із ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

При цьому у ст. 1 Лісового кодексу України закріплено, що самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом. Аналогічне визначення містить Земельний кодекс України (ст. 57-1).

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях законодавчо встановлено процедуру віднесення земель до самозалісених, яка покликана збільшити лісистість території України. Зокрема, за ч. З ст. 57-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Частиною другою цієї статті визначено, що рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Водночас віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою (ч. 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України).

З метою реалізації вказаної норми ч. 4 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» доповнено абз. 4, яким передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника або рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Пунктом 121 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру змін до відомостей про склад угідь земельної ділянки на угіддя самозалісеної ділянки здійснюється державним кадастровим реєстратором на підставі заяви власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, без розроблення документації із землеустрою.

Таким чином, уже майже два роки існує законодавчо встановлена процедура віднесення земель до самозалісених, покликана збільшити лісистість території України.

Цією процедурою передбачено, що для земельних ділянок, сформованих як об`єкт цивільних прав, органу місцевого самоврядування достатньо подати до Державного земельного кадастру заяву про зміну угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Разом з тим для земельних ділянок, межі яких не визначені в натурі (на місцевості), законодавець визначив іншу процедуру, за якою орган місцевого самоврядування приймає рішення щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки, реформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Отже, під час вирішення питання щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної важливо встановити, чи сформована вона як об`єкт цивільних прав, оскільки від цього буде залежати процедура її віднесення до самозалісених земель.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що без винесення подання від 10.11.2023 № 02/1023 на розгляд сесії ради міський голова листом від 06.12.2023 № 1674 поінформував Північне МУЛМГ про неможливість точного визначення розташування і площ земельних ділянок про які йдеться у клопотанні.

Однак згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як регулювання земельних відносин.

Земельні відносини відповідно до ч. 1,2 ст. З Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Оскільки земельні відносини передбачають, зокрема, віднесення земельних ділянок до самозалісених, а Борзнянська міська рада згідно із ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України уповноважена розпоряджатися землями комунальної власності на її території, вирішення питання про віднесення земельних ділянок, указаних у поданні Північного МУЛМГ до самозалісених земель повинно було розглядатися виключно на сесії цієї ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Ураховуючи викладене, подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2023 № 02/1023 підлягало розгляду саме на сесії міської ради з прийняттям рішення відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Як зазначалося вище, з метою отримання інформації про виконання органом місцевого самоврядування указаних вимог законодавства прокурор направив відповідний запит до міської ради.

Однак навіть після отримання листа міська рада бездіяла щодо прийняття на сесії рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду вищезазначеного подання Північного МУЛМГ.

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2023 № 02/1023 не приймалося.

Натомість міський голова листом від 06.12.2023 повідомив Північне МУЛМГ про неможливість віднесення земель до самозалісених через відсутність даних про їх розташування та площу.

Разом з тим, для земельних ділянок без визначених меж в натурі (на місцевості) і без присвоєння кадастрового номера, законодавець визначив процедуру, за якою орган місцевого самоврядування приймає рішення щодо віднесення таких земельних ділянок до самозалісених за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно із положеннями ч. 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки, реформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Будь-який інший нормативно-правовий акт, крім ст. 57-1 Земельного кодексу України, не визначає процедуру віднесення земель до самозалісених.

Таким чином, відсутність у поданні Північного МУЛМГ місця розташування та площі земельної ділянки, щодо якої ініційовано зміну угідь на самозалісені, не перешкоджає розгляду цього подання на сесії ради та прийняттю рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Разом з тим Борзнянська міська рада не виносила на розгляд сесії ради зазначене питання та не приймала щодо нього рішення, обмежившись лише листом міського голови від 06.12.2023.

Статтею 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Оскільки за приписами Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством та джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах, питання щодо їх охорони потребує особливої уваги.

Статтею 7 Лісового кодексу України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Аналіз ст. ст. 57-1, 122 Земельного кодексу України та ст. ст. 1, 4, 5, 7, 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України і фактичний стан земель, зазначених у поданні Північного МУЛМГ, свідчать, що ці угіддя є самозалісеними, а тому Ніжинська міська рада протиправно не винесла на розгляд сесії питання щодо розгляду вказаного подання та не прийняла рішення щодо віднесення цих земель до самозалісених.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконною бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 Кодексу адмістративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому ефективним способом захисту інтересів держави у сфері охорони самозалісених земель є зобов`язання органу місцевого самоврядування вчинити дії - прийняти рішення на сесії ради про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України, за результатами розгляду на сесії ради подання Північного МУЛМГ від 10.11.2024 №02/1023.

Доводи викладені у відзиві не приймаються судом до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

Так, як встановлено судом вище Північне МУЛМГ 10.11.2023 звернулося до Борзнянської міської об`єднаної територіальної громади з поданням № 02/1023 щодо ухвалення рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 4768,6783 га до самозалісених земель. До вказаного подання додано інформацію про місце розташування цих самозалісених ділянок (у форматі файлів *geojson).

Без винесення подання на розгляд сесії ради, міський голова від імені Борзнянської міської ради листом від 06.12.2023 № 1674 поінформував Північне МУЛМГ про те, що для подальшого розгляду питання про прийняття вказаного рішення щодо можливості віднесення зазначених у поданні земельних ділянок до самозалісених необхідно надати кадастрові номери земельних ділянок або графічні матеріали з визначеним місцем розташування земельних ділянок та зазначенням їх площі.

При цьому у листі не конкретизовано, яким чином відсутність точного розташування земельних ділянок та їх площ унеможливлює виконання вимог ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Північним МУЛМГ у відповідь на зазначений лист Борзнянської міської ради 25.06.2024 надано відповідь №02/555 з даними, які зазначалися в попередньому поданні від 10.11.2023 №02/1023.

На підставі вказаної відповіді Борзнянською міською радою прийнято рішення на засіданні 34 сесії 8 скликання «Про розгляд клопотання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства» від 07.08.2024 №16-13-34/8.

У своїх доводах, відповідач вважає, що вищевказана відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2024 на лист міської ради є клопотанням з уточненими даними, на підставі якого було прийнято вищевказане рішення міської ради.

Однак, суд не погоджується з даними твердженнями відповідача, оскільки фактично відповідачем розглянуто лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2024 №02/555, який є відповіддю на лист Борзнянської міської ради від 06.12.2023 № 1674, в якому остання просила поінформував Північне МУЛМГ про кадастрові номери земельних ділянок або графічні матеріали з визначеним місцем розташування земельних ділянок та зазначенням їх площі, а не клопотанням, на підставі якого прийнято рішення міської ради «Про розгляд клопотання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства» від 07.08.2024 №16-13-34/8.

Подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2023 № 02/1023 щодо ухвалення рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 4768,6783 га до самозалісених земель на сесії Борзнянської міської ради не розглядалося та не приймалися відповідні рішення за результатами його розгляду.

Так, без винесення подання від 10.11.2023 № 02/1023 на розгляд сесії ради міський голова листом від 06.12.2023 № 1674 поінформував Північне МУЛМГ про неможливість точного визначення розташування і площ земельних ділянок про які йдеться у клопотанні.

Однак суд зазначає, що згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як регулювання земельних відносин.

Земельні відносини відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Оскільки земельні відносини передбачають, зокрема, віднесення земельних ділянок до самозалісених, а Борзнянська міська рада згідно із ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України уповноважена розпоряджатися землями комунальної власності на її території, вирішення питання про віднесення земельних ділянок, указаних у поданні ІНФОРМАЦІЯ_1 до самозалісених земель повинно було розглядатися виключно на сесії цієї ради.

Ураховуючи викладене, подання ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2023 № 02/1023 підлягало розгляду саме на сесії міської ради з прийняттям рішення відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства до Борзнянської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Борзнянської міської ради, яка полягає у невинесенні на розгляд сесії ради подання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 02/1023 з прийняттям рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Зобов`язати Борзнянську міську раду розглянути на сесії ради подання Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 02/1023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Керівник Ніжинської окружної прокуратури (вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) в інтересах держави в особі Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (вул. П`ятницька, 8, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: Борзнянська міська рада (вул. П. Куліша, 104, м. Борзна, Чернігівська область, 16400, ).

Повне судове рішення складено 28.10.2024.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО