Справа № 240/22426/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22426/23

Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

29 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення-надбавки за службу в умовах режимних обмежень , за період з 26.12.2009 по 29.08.2016;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по додатковому грошовому забезпеченню надбавки за службу в умовах режимних обмежень, за період з 26.12.2009 по 29.08.2016 з урахуванням індексації.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року позов задоволено частково:

-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків за період з 26.12.2009 по 13.01.2016;

-зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 відсотків посадового окладу за період з 26.12.2009 по 13.01.2016.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у спірний період проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України.

Наказом ГУ НП в Житомирській області від 29.08.2016 №199 о/с ОСОБА_1 з 29.08.2016 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

На запит позивача щодо нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби з 29.06.1996 по 29.08.2016, відповідач листом від 13.07.2023 повідомив, що у період проходження служби з 26.12.2009 по 22.10.2015 та з 07.11.2015 по 29.08.2016 така надбавка не встановлювалась у зв`язку з відсутністю та неподанням до ГУНП в Житомирській області вмотивованих рапортів керівником Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про встановлення відповідної надбавки.

ОСОБА_1 , вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив йому надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% від посадового окладу за період з 26.12.2009 по 29.08.2016, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не заперечується отримання позивачем у встановленому порядку допуску до державної таємниці, то останньому повинна була виплачуватися надбавка у розмірі, визначеному Положенням №414.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну таємницю» державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Частиною другою статті 22 Закону України "Про державну таємницю" визначено, що допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

У ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» закріплено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розмір та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень) визначає Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. N 414 (далі Постанова №414).

Згідно з пунктом 2 Постанови № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості" - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

За приписами п. 5 Постанови № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

У п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) зазначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України постановлено виплачувати надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірах та порядку, визначених законодавством (п. п. 2 п. 5 Постанови № 988).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які, зокрема, визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції (далі - Порядок № 260).

За змістом пункту 11 розділу 1 Порядку № 260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Згідно з пунктом 7 розділу II Порядку № 260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання йому допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Таким чином, за роботу в умовах режимних обмежень, зокрема з відомостями та їх носіями, що мають ступінь секретності "Таємно" та "Цілком таємно", поліцейським встановлюється надбавка, у визначеному розмірі. При цьому установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення та надання допуску до державної таємниці.

Так, відповідно до листа ВРТЗІ ГУНП в Житомирській області від 28.09.2023 № 1196/13/01-2023, в у період з 23.10.2015 по 06.11.2015 наказом УМВС України в Житомирській області від 23.10.2015 № 138 о/с дск ОСОБА_1 встановлена та виплачена надбавка за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків. З 26.12.2009 по 23.10.2015 та з 07.11.2015 по 29.08.2016 надбавка до посадового окладу за службу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 не встановлювалась у зв`язку з відсутністю та неподанням до УМВС України в Житомирській області та ГУНП в Житомирській області вмотивованих рапортів керівниками Володарськ Волинського районного відділу міліції та Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

При цьому, відповідач просить звернути увагу, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану (Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022), відповідно до вимог п. 747 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939, із змінами, матеріальні носії секретної та службової інформації, а також інших документів, які перебували на обліку та зберіганні у відділенні поліції № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знищено (акт знищення у відділенні поліції № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 24.02.2022 № 1036/215/01-1022). У зв`язку з чим встановити інформацію та/чи відомості про кількість опрацьованих ОСОБА_1 документів із грифом секретності "таємно" та "цілком таємно" під час виконання функціональних обов`язків у період з 26.12.2009 по 23.10.2015 та з 07.11.2015 по 29.08.2016, відсутня можливість.

Також, матеріали справи свідчать, що позивачу за період служби не встановлювалася надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, що останнім не заперечується.

Отже, на підтвердження доводів щодо системної роботи в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 не надано доказів, а саме копії вмотивованих рапортів (подань), наказів про встановлення йому надбавки до посадового окладу в розмірі 15 % за роботу в умовах режимних обмежень за період служби в Головному управління Національної поліції в Житомирській області, оскільки такі, як встановлено під час розгляду справи, не готувались та не подавались до відповідача.

Враховуючи те, що із Володарськ Волинського районного відділу міліції та Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області не надходило мотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, погодженого з режимно-секретним підрозділом щодо встановлення надбавки позивачу за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 % відповідно до пункту 7 розділу II Порядок № 260, то, відповідно, не було підстав для прийняття наказу про встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та її виплати позивачу за роботу з режимними обмеженнями за період роботи з 26.12.2009 по 13.01.2016.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 07.08.2019 р. у справі № 820/5122/17.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу і на те, що за період проходження служби в міліції та поліції на займаних посадах, позивачем не вчинено жодного заходу щодо з`ясування питання про встановлення та виплату йому надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, а також не надано доказів оскарження таких дій.

При цьому, на думку колегії суддів, позивач помилково ототожнив сам факт допуску до роботи в умовах режимних обмежень із постійною роботою з відомостями (документами), що становлять відповідну державну таємницю. Відсутність фактів такої системної роботи позивача з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання, використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації та приймання рішень з цих питань або здійснення постійного контролю за станом охорони державної таємниці виключає право позивача на такі надбавки до грошового забезпечення.

Таким чином, відсутність вмотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу не може свідчити про системність роботи особи з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання, використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, в розумінні вимог ст.30 Закону України "Про державну таємницю" та п. 5 Положення N414 та не може свідчити про наявність права на встановлення позивачу щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу за цей період.

Сама по собі, наявність у позивача допуску та доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та не підтверджує факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Сторчак В. Ю.