Справа № 420/11153/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25 жовтня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 420/11153/24 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону У країни від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року відповідно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.10.2024 ОСОБА_1 (далі - заявник), в інтересах якого діє адвокат Кобба Дмитро Вікторович, звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в якій просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиненні на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 року по справі № 420/11153/24, які виразилися у порушенні вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року (2684 грн), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 №ЮО78407 від 08.08.2024. Однак, в довідці №ЮО78407 від 08.08.2024 основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентна надбавка за вислугу років) розраховані виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 (2684 грн), але додаткові види грошового забезпечення/надбавка за особливості проходження військової служби, надбавка таємність та премія) розраховані виходячи із розрахункової величини 1762 грн, що відповідає прожитковому мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018. Даний розрахунок відповідач здійснив на підставі листу Департаменту соціального захисту МО України від 14.11.2023 вих. №220/13/7642, про що є відповідний запис у вказаній довідці.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.10.2024 головуючим суддею визначено суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 21.10.2024 заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 420/11153/24 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року, з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року відповідно.

Рішення суду набрало законної сили 24.06.2024.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 420/11153/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку від 08.08.2024 № ЮО78407 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення станом на 01.01.2023, а саме: посадовий оклад 7090,00 грн; оклад за військовим званням підполковник 2150,00 грн; надбавка за вислугу років (50 %) 4620,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65 %) 5908,50 грн; надбавка за таємність (15%) 697,50 грн; премія (140%) 6510,00 грн, всього 26976,00 грн.

Як вбачається з вказаної довідки обрахунок основних видів грошового забезпечення здійснено із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2023.

При цьому, додаткові види грошового забезпечення розраховані з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2018.

Вважаючи дії відповідача щодо зазначення відомостей про розмір додаткових видів грошового забезпечення, розрахованого із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, протиправними, позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Вирішуючи заяву, подану позивачем у порядку ст.383 КАС України, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Як вбачається із заявлених в межах даної справи вимог, позивач фактично оскаржує невиконання відповідачем належним чином рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 у справі № 420/11447/24.

Судом встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі № 420/11153/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку від 08.08.2024 № ЮО78407 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023. Довідка складена з урахуванням листа Департаменту соціального забезпечення МОУ від 14.11.2023 № 220/13/7642.

При цьому, обрахунок основних видів грошового забезпечення здійснено із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2023. Додаткові види грошового забезпечення розраховані з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2018.

Питання визначення розміру додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 не було предметом судового розгляду справи № 420/11153/24 та при розгляді даної справи не надавалась оцінка вказаним обставинам.

Крім того, вирішуючи питання щодо визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними щодо неналежного виконання рішення суду, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання протиправності дій/бездіяльності відповідача у справі виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

До того ж, розглядаючи заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, суд не вирішує спір повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення. Потреба у постановлені судом окремої ухвали за наслідком розгляду такої заяви може бути зумовлена виключно діями або бездіяльністю, що свідчать про умисне ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення. При цьому необхідно зауважити, що суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується, а тому доводи позивача стосовно протиправності дій відповідача, які не передбачені резолютивною частиною рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви у порядку ст. 383 КАС України.

Керуючись ст. 248, 256, 295, 383 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 420/11153/24 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С. Пекний