Справа № 280/7863/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 жовтня 2024 року Справа № 280/7863/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, )

до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль(з), вул.Текстильна, буд. 38, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000101/2 від 28.03.2024 та №UA403070/2024/000108/2 від 02.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 30.08.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін; з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

22.09.2023 року TOB «МОТОТЕХІМПОРТ» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією TIANJIN BORUITE BICYCLE CO. LTD., CHINA (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № BTBB/2 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

В подальшому компанією Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації №2024-1 від 29.09.2023, рахунків- фактур № BTBB2024-1С від 15.12.2023 та №BTBB2024-1B від 04.12.2023 було здійснено поставку товарів (велосипеди).

Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил "ІНКОТЕРМС 2010".

Щодо митної декларації № 24UA41U2 від 26.03.2024, судом встановлено наступне.

26.03.2024 року уповноваженою особою позивача, було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40АА № 24UA41U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари «Велосипеди двоколісні дорожні для дорослих та дітей, без двигуна, нові, з шарикопідшипниками, у частково розібраному стані…».

Як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 15.12.2023; рахунок-фактура (інвойс) № ВТВВ2024-1Свід 15.12.2023; коносамент № BW23120287 від 04.01.2024; накладна УМВС№ 31505194 від 08.03.2024; декларація про походження товару № ВТВВ2024-1С від 15.12.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 614 від 23.01.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару - виписка з банку від 01.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №L70722 від 04.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг від 15.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати від 15.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка на перевезення № 72 від 18.12.2023; прейскурант (прайс-лист)виробника товару від 22.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2024-1 від 29.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 1 від30.01.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № ВТВВ/2 від 22.09.2023; внутрішній договір (контракт) комісії № 1503-1 від 15.03.2023; доповнення до внутрішнього договору (контракту) №№ 2808С від 28.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 2712/917/2022 від 27.12.2022; інші некласифіковані документи - технічні характеристики від 27.11.2022.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення наступного змісту:

"Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. "

Листом №260304 від 26.03.2024 позивач повідомив митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

28.03.2024 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA403070/2024/000101/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У графі 33 вказаного рішення було зазначено наступні причини коригування митної вартості імпортованого товару:

Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

копію митної декларації країни відправлення;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Також, декларантом 28.03.2024 надано Лист від 26.03.2024 №260304 та повідомлено митний орган про те, що інші додаткові документи надаватися не будуть.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

За результатами опрацювання документів встановлено наступне:

відповідно до ж/д накладної від 08.03.2024 № 31505194 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучались треті особи, безпосередні перевізники даного вантажу, проте декларантом не надано жодних документів, які засвідчують договірні засади надання вказаних послуг та документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу;

поданий до митного оформлення коносамент від 04.01.2024 №BW23120287 жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки;

в ж/д накладній від 08.03.2024 № 31505194 зазначено класифікаційний код 87120070, а в мд від 26.03.2024 №24UA41U2 заявлено класифікаційний код УКТЗЕД;

п.6 специфікації від 29.09.2023 №2024-1 передбачає 100% передоплату за товари, додаткова угода від 30.01.2024 №1, щодо змін умови оплати укладена після виставленого інвойсу від 15.12.2023 №BTBB2024-1C та після видання морським перевізником коносаменту від 04.01.2024 № BW23120287;

п.3.6. контракту від 22.09.2023 №BTBB/2 передбачає надання Сертифікату Походження (1 оригінал і копія) - даний документ до митного оформлення не надавався;

в прайс-листі від 22.09.2023 №б/н, в комерційній пропозиції від 22.09.2023 №б/н зазначено ціни на умовах FOB TIANJIN, що обмежує конкурентність;

За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 Митного кодексу України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з ЕМД від 11.03.2024 №UA500080/2024/3150 на рівні 5,01 дол США/кг (89,66 USD/шт.) (Умови поставки - CPT, Товар - Велосипеди двоколісні, без двигуна, з кульковими підшипниками, нові, діаметр коліс 20", модель: Kreelan 20' - 580 шт. В розібраному стані. Торговельна марка - Kreelan. Виробник - немає даних. Країна виробництва - CN. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № 24UA85U5 від 29.03.2024.

Щодо митної декларації № 24UA57U0 від 28.03.2024, судом встановлено наступне.

28.03.2024 року уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40АА №24UA57U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари «Велосипеди двоколісні дорожні для дорослих та дітей, без двигуна, нові, з шарикопідшипниками, у частково розібраному стані…».

Як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 04.12.2023; рахунок-фактура (інвойс)№ ВТВВ2024-1В від 04. 12.2023; коносамент №BW23120047вiд 17. 12.2023; накладна УМВС №02301 від 19.03.2024; накладна УМВС №02315від 16.03.2024; сертифікат про походження товару № 24С040000732/00001 від 26.01.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару № 614 від23.01.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару - виписка з банку від 01.02.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №L70781 від 12.02.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг від 22.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг від 25.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати від 22.03.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка на перевезення № 71 від 08.12.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2024-1 від 29.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 1 від 30.01.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № ВТВВ/2 від 22.09.2023; внутрішній договір (контракт) комісії № 1503-1 від 15.03.2023; доповнення до внутрішнього договору (контракту) № 2808С від 28.08.2023; договір (контракт) про перевезення № 2712/917/2022 від 27.12.2022; інші некласифіковані документи - технічні характеристики від 27.11.2022.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення наступного змісту:

«Встановлено розбіжності наявності на товарах виробника та торговельних марок. Прошу відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надати документи: - рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини."

Позивач листом №290304 від 29.03.2024 додатково надав комерційну пропозицію, прайс лист та додаткову угоду №2 від 29.02.24, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

02.04.2024 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA403070/2024/000108/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У графі 33 вказаного рішення було зазначено наступні причини коригування митної вартості імпортованого товару:

Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

копію митної декларації країни відправлення;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Також, декларантом 31.03.2024 надано Лист від 29.03.2024 №№ 290324 та повідомлено митний орган про те, що інші додаткові документи надаватися не будуть.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

За результатами опрацювання документів встановлено наступне:

відповідно до ж/д накладних від 19.03.2024 № 02301 та від 16.03.2024 № 02315 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучались треті особи безпосередні перевізники даного вантажу, а саме: ПКП ЛХС-5101, код LHS-WH2-K-24/20 УЗ-8212311 «Західний контейнерний термінал» та ПКП LHS-WH2-K-24/20 EP-2674005 - ООО «ЛАУДЕ.УА» відповідно, проте декларантом не надано жодних документів, які засвідчують договірні засади надання вказаних послуг та документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу. У зв`язку з цим неможливо перевірити всі числові значення складових частин митної вартості, які повинні бути сплачені, а саме транспортні витрати.

поданий до митного оформлення коносамент від 17.12.2023 № BW23120047 жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки, що викликає сумнів щодо достовірності декларування транспортних витрат та не включення всіх складових частин до митної вартості.

п.6 специфікації від 29.09.2023 №2024-1 передбачає 100% передоплату за товари, додаткова угода від 30.01.2024 №1, щодо змін умови оплати укладена після виставленого інвойсу від 04.12.2023 № BTBB2024-1B та після видання морським перевізником коносаменту від 17.12.2023 № BW23120047. До митного оформлення подано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.02.2024 № L70781, в якому зазначено термін оплати рахунку - 29.02.2024. Проте до митного оформлення платіжних документів, які підтверджують оплату, не подано. Даний факт вказує про неможливість перевірки всіх числових значень складових частин митної вартості, таких як транспортні витрати;

в прайс-листі від 22.09.2023 № б/н, в комерційній пропозиції від 22.09.2023 № б/н зазначено ціни на умовах FOB XINGANG, що обмежує конкурентність;

За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 Митного кодексу України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з ЕМД від 11.03.2024 №UA500080/2024/3150 на рівні 5,01 дол США/кг (81,785USD.) (Умови поставки - CPT, Товар - Велосипеди двоколісні, без двигуна, з кульковими підшипниками, нові, діаметр коліс 20", модель: Kreelan 20' - 580 шт. В розібраному стані. Торговельна марка - Kreelan. Виробник - немає даних. Країна виробництва - CN, умови поставки - CPT)

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № 24UA91U0 від 03.04.2024.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд враховує наступне.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МК України.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна базуватись на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається податками, чи аналогічного товару, і не повинна базуватись на вартості товару вітчизняного походження або на довільних чи фіктивних оцінках.

Згідно з частиною 4 статті 337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2015 р. за № 1021/27466, із змінами (далі - Порядок №684).

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками.

Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В спірних рішеннях митниця зазначає наступні підстави для коригування:

« Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією» (Рішення № UА403070/2024/000101/2 від 28.03.2024)

«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу); - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією» (Рішення № UА403070/2024/000108/2 від 02.04.2024).

Щодо твердження митниці про ненадання товариством рахунку-проформи, банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару та інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару слід, суд вважає занеобхідне зазначити, що всупереч зауваженням митниці до митного органу на день декларування в обох випадках були надані: рахунки (№ ВТВВ2024-1С від 15.12.2023 та №ВТВВ2024-1В від 04.12.2023), платіжна інструкція №614 від 23.01.2024, виписка з банківського рахунку від 01.02.2024 року в якості інших бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Твердження митниці щодо ненадання товариством транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів не відповідає дійсності, оскільки до митного оформлення були надані всі наявні у товариства транспортні (перевізні) документи, а саме: договір фрахту №2712/917/2022 від 27.12.2022; заявки на перевезення №72 від 18.12.2023 та №71 від 08.12.2023; коносаменти №ВШ23120287 від 04.01.2024 та № ВШ23120047 від 17.12.2023; рахунки №L70722 від 04.03.2024 та № L70781 від 12.02.2024; додаткову угоду №2 від 29.02.2024; акти виконаних робіт від 15.03.2024, від 22.03.2024 та від 25.03.2024р; довідки про транспортні витрати від 15.03.2024 та від 22.03.2024р; накладні №31505194, №02301 та №02315.

Надані документи передбачені ч.2 ст.53 МКУ, не мають розбіжностей і у своїй сукупності підтверджують фактурну вартість.

Твердження митниці про ненадання копії митної декларації країни відправлення є необґрунтованим, виходячи з того, що копія митної декларації країни відправлення не надавалась товариством митниці під час здійснення митного оформлення спірної товарної партії, оскільки вона передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Контрактом №ВТВВ/2 (п. 3.5. та п. 3.6) сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Таким чином, товариство, відповідно до умов рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом.

Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту.

Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.

Таким чином, зауваження митниці про відсутність копії митної декларації протирічить положенням Митного кодексу. В повідомленнях митниці до декларанта не зазначені розбіжності у наданих документах, які стали підставою для вимагання копії митної декларації країни відправлення.

Суд зазначає, що копія митної декларації країни відправлення у підприємства була відсутня, в зв`язку з чим надання її було неможливим.

Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення : «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

Щодо тверджень митниці відносно ненадання висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, суд зазначає, що вони також є необґрунтованими, оскільки згідно з частиною 3 ст. 53 МКУ надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відсутні означені митницею документи. Крім того, відповідно до ч.2 ст.53 МКУ означені документи не відносяться до документів, які повинні надаватись для підтвердження митної вартості товарів, тому вимоги митниці про їх надання є протиправними.

Щодо зазначення в спірних рішеннях:

1.«За результатами опрацювання документів встановлено наступне:

відповідно до ж/д накладної від 08.03.2024 № 31505194 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучались треті особи, безпосередні перевізники даного вантажу, проте декларантом не надано жодних документів, які засвідчують договірні засади надання вказаних послуг та документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу;

поданий до митного оформлення коносамент від 04.01.2024 №ВШ23120287жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки;

в ж/д накладній від 08.03.2024 № 31505194 зазначено класифікаційний код 87120070, а в мд від 26.03.2024 №24UA41U2 заявлено класифікаційний код УКТЗЕД;

п.6 специфікації від 29.09.2023 №2024-1 передбачає 100% передоплату за товари, додаткова угода від 30.01.2024 №1, щодо змін умови оплати укладена після виставленого інвойсу від 15.12.2023 №BTBB2024-1C та після видання морським перевізником коносаменту від 04.01.2024 №BW23120287;

п.3.6. контракту від 22.09.2023 №BTBB/2 передбачає надання Сертифікату Походження (1 оригінал і копія) - даний документ до митного оформлення не надавався;

в прайс-листі від 22.09.2023 №б/н, в комерційній пропозиції від 22.09.2023 №б/н зазначено ціни на умовах FOB TIANJIN, що обмежує конкурентність». (Рішення № UA403070/2024/000101/2 від 28.03.2024)

2.«За результатами опрацювання документів встановлено наступне:

1) відповідно до ж/д накладних від 19.03.2024 № 02301 та від 16.03.2024 № 02315 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучались треті особи безпосередні перевізники даного вантажу, а саме: ПКП ЛХС-5101, код LHS-WH2-K- 24/20 УЗ-8212311 «Західний контейнерний термінал» та ПКП LHS-WH2- K-24/20 EP-2674005 - ООО «ЛАУДЕ.УА» відповідно, проте декларантом не надано жодних документів, які засвідчують договірні засади надання вказаних послуг та документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу. У зв`язку з цим неможливо перевірити всі числові значення складових частин митної вартості, які повинні бути сплачені, а саме транспортні витрати.

2) поданий до митного оформлення коносамент від 17.12.2023 № ВШ23120047жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки, що викликає сумнів щодо достовірності декларування транспортних витрат та не включення всіх складових частин до митної вартості.

3) п.6 специфікації від 29.09.2023 №2024-1 передбачає 100% передоплату за товари, додаткова угода від 30.01.2024 №1, щодо змін умови оплати укладена після виставленого інвойсу від 04.12.2023 № BTBB2024-1B та після видання морським перевізником коносаменту від 17.12.2023 №BW23120047. До митного оформлення подано рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.02.2024 № L70781, в якому зазначено термін оплати рахунку - 29.02.2024. Проте до митного оформлення платіжних документів, які підтверджують оплату, не подано. Даний факт вказує про неможливість перевірки всіх числових значень складових частин митної вартості, таких як транспортні витрати;

4) в прайс-листі від 22.09.2023 № б/н, в комерційній пропозиції від 22.09.2023 № б/н зазначено ціни на умовах FOB XINGANG, що обмежує конкурентність» (Рішення № UA403070/2024/000108/2 від 02.04.2024).

Суд вважає зазначені підстави для коригування необґрунтованими, оскільки, по-перше, перевезення спірних товарних партій здійснювалось відповідно до укладеного договору фрахту №2712/917/2022 від 27.12.2022, згідно якого перевізником виступала компанія «Global Container Lines Latvija SIA».

З рахунків на оплату транспортних послуг №L70722 від 04.03.2024, № L70781 від 12.02.2024 та довідок про транспортні витрати від 15.03.2024 та від 22.03.2024 вбачається, що здійснювалось мультимодальне перевезення вантажу - морським транспортом (для підтвердження факту здійснення морського перевезення видавалися морські коносаменти №BW23120287 від 04.01.2024 та № BW23120047 від 17.12.2023) та наземним залізничним транспортом (накладні №31505194, №02301 та №02315).

Відповідно до ст. 128 Кодексу торговельного мореплавства України, умови морського перевезення вантажів визначаються договором. Умови та порядок організації мультимодального перевезення за участю морського транспорту визначаються Законом України "Про мультимодальні перевезення".

Відповідно до ст. 133 цього ж Кодексу, за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення», за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.

Відповідно до ч. ст. 12 цього ж Закону, розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

З наведеного вбачається, що спеціальними правовими нормами передбачена можливість для оператора мультимодального перевезення, яким в даному випадку виступає компанія «Global Container Lines Latvija SIA» залучення інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення та виставлення єдиного рахунку за надані послуги з перевезення, тобто компанії «ТОВ ЛАУДЕ.УА» та «ПКП ЛХС» були залучені до виконання наземного перевезення основним перевізником. З даними компаніями ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» не має жодних договірних відносин.

Після виконання своїх обов`язків щодо перевезення вантажу, компанія перевізник в кожному конкретному випадку виставила єдиний рахунок на оплату послуг з морського перевезення товару та його наземного перевезення. Оформлені сторонами акти виконаних робіт від 15.03.2024, від 22.03.2024 та від 25.03.2024 підтверджують відсутність будь-яких зауважень щодо виконання перевезення вантажу.

На підставі зазначеного можна дійти висновку, що для декларанта транспортні витрати утворюються виключно згідно взаємодії з основним перевізником. В свою чергу залучення основним перевізником будь-яких суб`єктів (на виконання обов`язку "організувати перевезення") характеризує лише обраний спосіб виконання наявних у нього зобов`язань, який не змінює розмір відповідної складової митної вартості для позивача, котрий розрахунки здійснював виключно з основним перевізником.

З приводу залучення для виконання послуг з перевезення інших осіб Верховний суд в постанові від 13.08.2020 по справі №804/4963/16 висловив наступну правову позицію: «Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що за умовами договору передбачено право експедитора укладати договори з іншими перевізниками з метою виконання умов договору експедирування та здійснює оформлення перевізних документів, як - то товарно-транспортні накладні та коносаменти. Суд погоджується з висновком судів, що вказана обставина спростовує висновки митного органу щодо відсутності документального підтвердження наявності договірних відносин з безпосереднім перевізником товару за коносаментом N GCL/MER/ODS/160091 від 05.03.2016 року, а саме "GLC International Transportation Logistics Container Services Co.Ltd", адже позивач не зобов`язаний мати безпосередні господарські відносини з вказаною компанією- перевізником, адже всі обов`язки щодо належного, своєчасного перевезення вантажу та оформлення необхідних транспортних документів покладено на ТОВ "Фосдайк Груп».

По-друге, щодо твердження митниці про те, що коносаменти №BW23120287 від 04.01.2024 та № BW23120047 від 17.12.2023 жодним чином не завірені слід зазначити, що воно є помилковим, оскільки митницею не враховано, що надані коносаменти є телекс-релізами оригіналів коносаментів, оформлених компанією «Global Container Lines Latvija SIA», як перевізником (фрахтувальником) за договором №2712/917/2022 від 27.12.2022р.

Телекс-реліз - це електронне повідомлення, яке відправляється цією лінією або її агентом в порту навантаження в їх офіс в порту вивантаження електронною поштою або по операційній програмі судохідної компанії, інформуючи тим самим про те, що вантажовідправник або експортер здав один або всі оригінали коносамента, які були видані лінією в порту відвантаження і що товар може бути виданий конкретному вантажоотримувачу без надання ним оригіналу коносамента.

Телекс-реліз жодним чином не впливає на вартість товару, адже не містить вартісних показників. Митниця жодним чином не обґрунтувала, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Тому доводи митниці щодо неможливості перевірки відомостей, що підтверджують вартість товару, через те, що телекс-реліз коносаменту не містить жодних відміток перевізника є безпідставним. Підприємством при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару надано пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого у частині 2 ст. 53 МК України та передбачений «Правилами заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення». Надані документи не мають розбіжностей у числових значеннях і у своїй сукупності підтверджують транспортні витрати , як одну з складових митної вартості.

По-третє, щодо зауваження митниці стосовно кодів товарів, зазначених в ЕМД та залізничних накладних, слід відмітити, що у митній декларації код товару визначений та зазначений декларантом за національною класифікацією товару відповідно до ЗУ «Про митний тариф».

А залізничні накладні заповнюється виключно компанією відправником і позивач не має ніякого відношення до заповнення відомостей, що зазначені у них, в тому числі і до зазначених кодів товарів.

Коди, зазначені в деклараціях та залізничних накладних, жодним чином не впливають на визначення митної вартості товарів.

Таким чином, відповідне зауваження митного органу не може бути підставою для винесення рішення про коригування митної вартості.

По-четверте, стосовно суперечностей, на думку митниці, у відомостях щодо умов оплати товару у поданих до митниці документах (додаткова угода №1 від 30.01.24р. про зміну умов оплати товару укладена після виставлених рахунків та після видання морським перевізником коносаментів) слід зазначити, що умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються, адже у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Верховний Суд щодо умов оплати неодноразово висловлював правову позицію щодо умов оплати, зазначивши у постановах від 02.03.2021 №380/842/20, від 11.04.2018 по справі №804/4680/16, від 11.06.2019 по справі 813/1755/17, від 11.04.2018 по справі № 804/4680/16, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта».

Крім того, позивач звертає увагу суду, що митні оформлення за контрактом від 22.09.2023 №ВТВВ/2 та специфікацією від 29.09.2023 №2024-1 не перші, і додаткова угода №1 від 30.01.2024 про зміну умов оплати товару подавалася при декларуванні товарів до митниці не вперше, а вчергове. При попередніх митних оформленнях товарів за контрактом від 22.09.2023 №ВТВВ/2 та специфікацією від 29.09.2023 №2024-1 в редакції додаткової угоди №1 від 30.01.2024 жодних суперечностей митниця не бачила, що, зокрема, підтверджується графою 33 іншого рішення про коригування митної вартості №иА403070/2024/000074/2 від 06.03.2024 (ЕМД №24UА27U2 від 01.03.2024), що додається до даного позову в якості додатків.

Викладене вище свідчить про формальний підхід митного органу до процедури виставлення зауважень до декларанта.

По-п`яте, зауваження митниці про ненадання платіжних документів по сплаті рахунку № L70781 від 12.02.2024 необґрунтовані, оскільки під час консультацій листом №290324 від 29.03.2024 до митниці була надана додаткова угода №2 від 29.02.2024 про зміну строків оплати даного рахунку.

Пізніше, сторони договору фрахту уклали ще одну додаткову угоду №5-1 від 15.04.2024, котрою також відтермінували сплату рахунку №L70781 від 12.02.2024.

Факт оплати рахунку №L70781 від 12.02.2024 підтверджується платіжною інструкцією №748 від 18.04.2024, що додається до матеріалів даного позову.

По-шосте, сертифікат походження товару №24С040000732/00001 від 26.01.2024 надавався до митного органу в рамках декларування за ЕМД № 24UА57U0 від 28.03.2024.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України сертифікат про походження товару не є документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Митниця в своїх зауваженнях аргументовано не довела, яким чином неподання такого документу як сертифікат про походження товару впливає на числові значення складових митної вартості товарів.

По-сьоме, прайс- лист/комерційна пропозиція не є основним документом, який згідно ч.2 ст.53 МКУ декларант зобов`язаний надати для підтвердження заявленої митної вартості, а тому митниця, маючи у розпорядженні весь пакет комерційних та товаросупровідних документів, мала змогу і без прайс- листа/комерційної пропозиції здійснити контроль та перевірку числових показників митної вартості товарів.

Прайс- лист є документом довільної форми і діючим законодавством, у тому числі міжнародним, не встановлено типової форми для нього.

Прайс -лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Наявність чи відсутність у прайс- листі/комерційній пропозиції певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, умов оплати, торгової марки чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Суд звертає увагу, що жодна із зазначених вище підстав для коригування митної вартості задекларованих товарів, не була визначена відповідачем як чинник розбіжностей при визначенні переліку документів, що вимагалися від позивача відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 53 МК України.

Під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403070/2024/000101/2 від 28.03.2024 та №UA403070/2024/000108/2 від 02.04.2024 є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, ) до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль(з), вул.Текстильна, буд. 38, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000101/2 від 28.03.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000108/2 від 02.04.2024

Стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОТОТЕХІМПОРТ" (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд. 13, прим. 19, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль(з), вул.Текстильна, буд. 38, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 25.10.2024.

Суддя О.В. Конишева