Справа № 420/2960/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/2960/24
Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Коротченко Дарії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою Національного університету оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 по справі № 420/2960/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про ухвалення додаткового рішення, -
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 15.10.2024 апеляційну скаргу Національного університету оборони України залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 по справі № 420/2960/24 залишив без змін.
18.10.2024 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Коротченко Дарії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути з апелянта судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
В обґрунтування заяви, посилаючись на вимоги статей 139, 252 КАС України, для вирішення питання про понесенні позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, адвокат Коротченко Д.С. надала до суду апеляційної інстанції: копію Договору про надання правової допомоги від 08.08.2024, копію акту приймання-передачі виконаної роботи від 15.10.2024.
Національний університет оборони України надіслав до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просив відмовити у задоволення заяви про ухвалення додаткової постанови.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ст.ст.252, 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі № 420/2960/24 та часткового задоволення заяви.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.
Так, в даному випадку, на підтвердження витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, було надано суду: копію Договору про надання правової допомоги від 08.08.2024, копію акту приймання-передачі виконаної роботи від 15.10.2024.
Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 08.08.2024 між позивачем та адвокатесою Коротченко Д.С. врегульовано питання плати за надання послуг на правничу допомогу.
Відповідно пп 4.1. вказаного договору Адвокату за надання правової допомоги Клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 5 000,00 грн.
Відповідно до акту приймання-передачі виконаної роботи від 15.10.2024 виконавцем було надано ОСОБА_1 такі послуги:
- усна консультація, вивчення підстав та обґрунтування апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка додаткових письмових пояснень вартість 5 000,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Як вже зазначалось вище, представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення на стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним до обсягу наданих послуг адвокатом та непропорційним до предмету спору.
Досліджуючи надані адвокатом документи та заперечення представника відповідача на предмет співмірності заявленої суми правничою допомоги, колегією суддів встановлено таке.
Так відповідно матеріалів справи адвокатеса Коротченко Д.С. здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 у справі № 420/2960/24 також у Одеському окружному адміністративному суді.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду справи як у суді першої так і суді апеляційної інстанції.
В суді апеляційної інстанції представник позивача продублював свою позицію наведену в суді першої інстанції. Підготовка справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки адвокатеса Коротченко Д.С. була обізнана із позицією відповідача, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось.
На думку колегії суддів, вивчення апеляційної скарги та складання відзиву на апеляційну скаргу не потребували значного часу, тому що представник позивача була обізнана з усіма деталями у справі.
Доречно наголосити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Національного університету оборони України становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період апеляційного провадження, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
В той же час враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, беручи до уваги доведеність позивачем відповідно до вимог статті 77 КАС України надання йому послуг професійної правничої допомоги, наявність заяви відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвокатеси Коротченко Д.С. підлягає частковому задоволенню.
При прийнятті додаткового рішення суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01 2021 по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.
У справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07) від 07.02.2014 ЄСПЛ зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними».
Аналізуючи подані представником позивача докази, з урахуванням заперечення на заяву про розподіл судових витрат, враховуючи складність та значення справи для сторін, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.
Керуючись статтями 139,308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коротченко Дарії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 420/2960/24 задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову у справі № 420/2960/24 за апеляційною скаргою Національного університету оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 по справі № 420/2960/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.
Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк