Справа № 420/23238/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23238/23
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

05.01.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період лютий-грудень 2022 року у розмірі до 100000 гривень на місяць;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 та військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з лютого по грудень 2022 року включно у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , з 23.05.2023 року виключений зі списків особового складу відповідно до наказу від 23.05.2023 року №146.

З моменту введення на всій території України воєнного стану позивач, як військовослужбовець, відповідно до Законів України «Про Національну безпеку України», «Про Збройні Сили України» забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо у відповідних районах у період здійснення зазначених заходів, а тому мав право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у збільшеному розмірі (100000 гривень) щомісячно.

Оскільки відповідачі не забезпечили позивачу виплату збільшеної грошової винагороди щомісячно, позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав на належне грошове забезпечення в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними і допустимими доказами підтвердив нарахування як додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень, так і збільшеної додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі позивача у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та помилково не враховано, що відповідно до положень Постанови №168 (в редакції на час спірних правовідносин) додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень, виплачується за наступних умов: наявності у особи статусу військовослужбовця Збройних Сил України; безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії; перебування військовослужбовця безпосередньо у відповідних районах у період здійснення зазначених заходів. При цьому, не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах Окремі доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 та від 23.06.2022 року №912/з/29, оскільки ці акти не пройшли правову експертизу, не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а отже не набрали чинності в установленому законом порядку.

Оскільки позбавлення військовослужбовця додаткової винагороди у збільшеному розмірі відбулось у незаконний спосіб, апелянт наполягає на обґрунтованості позовних вимог та їх задоволенні у повному обсязі.

Також, апелянт наголошує на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, що відбулись внаслідок прийняття до розгляду відзиву на адміністративний позов, оформленого не у відповідності до вимог статті 162 КАС України, та не вирішення клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі до набрання чинності судовими рішеннями Верховного Суду в адміністративних справах у подібних правовідносинах.

Відзиви на апеляційну скаргу від Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 у визначений апеляційним судом строк не надійшли.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 , зокрема, у період з 22.07.2020 року по 23.05.2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.05.2023 року №146 старший лейтенант ОСОБА_1 , начальник відділення автоматизованих систем управління, звільнений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.05.2023 року №225 за пунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 23.05.2023 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення у пункті постійної дислокації при військовій частині НОМЕР_1 з 24.05.2023 року.

З огляду на зміст наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 року №84, від 01.04.2022 року №102, від 30.04.2022 року №125, від 02.06.2022 року №157, від 01.07.2022 року №184, від 01.08.2022 року №212, від 01.09.2022 року №237, від 01.10.2022 року №262, від 01.11.2022 року №282, від 02.12.2022 року №311, від 02.01.2023 року №1, позивач проходив військову службу в районі ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_3 позивач є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

Відповідно до Довідок військової частини НОМЕР_4 від 31.07.2022 року №2/1564, №2/1505, виданих на підставі бойових розпоряджень, підсумкових бойових донесень та рапортів начальника штабу, капітан ОСОБА_1 у період з 05.06.2022 року та 13.06.2022 року, з 03.05.2022 року по 10.05.2022 року, 12.05.2022 року, 14.05.2022 року, 16.05.2022 року, 19.05.2022 року по 22.05.2022 року, 24.05.2022 року приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2022 року №24, від 01.05.2022 року №39, від 01.06.2022 року №43, від 01.07.2022 року №52, від 28.08.2022 року №75, від 01.10.2022 року №89, від 01.11.2022 року №105, від 01.12.2022 року №118, від 02.01.2023 року №1 та Довідки від 13.11.2023 року за №4458, позивачу за період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року, з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року, з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року, 01.05.2022 року по 31.05.2022 року, 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі 30000 гривень. За період лютого 2022 року вказана додаткова винагорода виплачена в розрахунку днів військової служби з введенням воєнного стану.

За період з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року позивач був позбавлений додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2022 року №14, від 01.08.2022 року №69 внаслідок допущеного правопорушення. Ці накази не оспорюються за даним адміністративним позовом.

За період з 03.05.2022 року по 10.05.2022 року, 12.05.2022 року, 14.05.2022 року, 16.05.2022 року, 19.05.2022 року по 22.05.2022 року, 24.05.2022 року, 05.06.2022 року та 13.06.2022 року позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, з збільшеному розмірі 100000 гривень пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Оспорюваною у цій справі є протиправність дій військової частини стосовно не нарахування та не проведення виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у збільшеному розмірі до 100000 гривень щомісячно. При цьому, позивач зазначає, що його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі підтверджується самим фактом перебування (проходженням військової служби) у складі військового формування Збройних Сил України в районі ведення воєнних (бойових) дій. Наполягає на тому, що у спірному періоді до порядку нарахування і виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі підлягають застосуванню виключно положення Постанови №168. Натомість, приписи Окремих доручень Міністра оборони України, прийнятих на врегулювання порядку нарахування і виплати вказаного виду грошового забезпечення, у тому числі шляхом введення Міністром оборони України припису стосовно документарного підтвердження обставин, за яких це грошове забезпечення донараховується військовослужбовцю, не є застосовними, адже Окремі доручення не є нормативно-правовими актами, які пройшли експертизи та реєстрацію в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації введено на всій території України воєнний стан з 5:30 год. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Передбачено, що вказана постанова набирає чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.

В подальшому Постанова Кабінету Міністрів України №168 зазнавала змін, однак у період спірних правовідносин, умови, за яких виплачується додаткова винагорода у збільшеному розмірі, залишаються без змін. Конкретизуючи зазначене, колегія суддів, виходячи з положень пункту 1 Постанови №168, зазначає, що військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах і виплачується на підставі наказів командирів частин.

Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 (яка застосовується з 24 лютого 2022 року) Постанову №168 доповнено пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197.

Відповідно до пункту 3 розділу І Наказу №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 (яким доповнено цей Порядок на підставі Наказу Міністерства оборони України №98 від 01.04.2022 року, який застосовується з 24 лютого 2022 року), на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, Міністром оборони України прийнято Окреме доручення від 25.03.2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року), Окреме доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 (їх доведено до відома кожної окремої військової частини (установи) телеграмами).

Згідно із пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року), під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів в районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

У пункті 2 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року) передбачено на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах, зокрема:

100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

У пункті 3 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року) передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

У пункті 5 Окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року) визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №2 до цієї телеграми).

Подібні за змістом положення стосовно умов та підстав виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у збільшеному розмірі до 100000 гривень передбачає і Окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29 (яке застосовується з 01.06.2022 року).

Аналіз наведених правових норм показав, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особливості нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, свідчать про те, що такий вид додаткової винагороди здійснюється за наявності відповідних обставин та на підставі наказу командира військової частини.

Умовою нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, зокрема, у збільшеному розмірі є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Тобто, умовами виплати вказаного виду грошового забезпечення у збільшеному розмірі є: проходження військовослужбовцем військової служби у період дії воєнного стану; безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Постановою №168 не передбачено спосіб, у який підтверджується безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів, однак в Окремих дорученнях Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298, від 23.06.2022 року №912/з/29 визначений перелік документів, який підтверджує участь військовослужбовця у вище перелічених заходах (серед них (документів): бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; відповідна довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець).

Слід зазначити, що вимоги Окремих доручень не входять в суперечність із приписами пункту 1 Постанови №168.

Крім того, положення пункту 17 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 (які застосовуються з 24.02.2022 року), на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Виходячи з обставин цієї справи, судом першої інстанції вірно враховано, що у спірному періоді військова частина здійснила нарахування і виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 30000 гривень за кожний місяць. Відсутність виплати цього виду додаткової винагороди має місце у липні 2022 року на підставі відповідних наказів командира частини внаслідок допущення військовослужбовцем правопорушення.

Що ж стосується додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 гривень, то така була нарахована і виплачена позивачу у період травня червня 2022 року пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на підставі відповідних бойових розпоряджень, підсумкових бойових донесень, рапортів начальника штабу, що узгоджується із приписами як Постанови №168 так і Окремих доручень Міністра оборони України, виданих у межах компетенції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Стосовно доводів апелянта про допущення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у прийнятті до розгляду відзиву, який не відповідав вимогам КАС України, а також не вирішення питання про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає, що статтею 317 КАС України передбачено випадки порушень судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового, і таких апелянтом не наведено.

Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв