Справа № 420/1583/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1583/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

25 жовтня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/1584/24, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, та карток відмов.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 року було задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» до Одеської митниці.

Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000647/2 від 10.10.2023 року, №UA500500/2023/000724/2 від 02.11.2023 року, №UA500500/2023/000750/2 від 09.11.2023 року, №UA500500/2023/000783/2 від 22.11.2023 року та №UA500500/2023/000781/2 від 21.11.2023 року.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001283 від 10.10.2023 року, №UA500500/2023/001389 від 02.11.2023 року, №UA500500/2023/001420 від 09.11.2023 року, №UA500500/2023/001462 від 22.11.2023 року та №UA500500/2023/001459 від 21.11.2023 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 15 329,37 грн.

Судом встановлено, що від представника товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/1583/24 та стягнення з Одеської митниці на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 75 000,00 грн.

Від представника Одеської митниці до суду надійшли заперечення на клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до положень частини 1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 ст. 252 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми права та заперечення відповідача з цього приводу, суд робить висновок, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п. 1, 2, 6 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частиною 3 статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім вищезазначеного закону, Порядок оплати праці адвоката регулюється Правилами адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України.

Так відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики - формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частин 4 та 5 статті 134 КАС України, законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 року по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» (як замовником) та адвокатським об`єднанням «Едвайзерс» (як виконавцем) було укладено Договір про надання правової допомоги №10/04/23 від 18.04.2023 року (далі Договір №10/04/23), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу на умовах, передбачених даним Договором. Обсяг необхідної правової допомоги та її вартість узгоджується сторонами у додаткових угодах до даного договору або шляхом обміну листами в електронному вигляді.

Згідно п.3.1 Договору №10/04/23 за результатами надання професійної правничої допомоги виконавець складає звіт щодо наданих послуг. В звіті вказується обсяг фактично наданої виконавцем допомоги та її вартість.

За п.3.3 Договору №10/04/23 сторони домовилися, що вартість послуг Виконавця за даним Договором складає, зокрема:

за представництво інтересів замовника у суді першої інстанції - 24 000 грн.

за усі наступні послуги з представництва інтересів Замовника у справах в рамках одного контракту в суді першої інстанції - 18 000 грн.

За надання послуг у всіх інших справах, окрім справ, пов`язаних з оскарженням рішень суб`єктів владних повноважень щодо коригування митної вартості товару, обсяг правової допомоги Виконавця сплачується із розрахунку:

еквівалент 60 EUR/година роботи адвоката/юриста;

еквівалент 100 EUR/година роботи керуючого партнера;

еквівалент 600 EUR/година представництва в суді першої інстанції;

*за умови ведення справи з першої інстанції.

Послуги Виконавця оплачуються у національній валюті України згідно курсу НБУ згідно з виставленим рахунком протягом п`яти календарних днів з дня отримання рахунку. Розмір гонорару у певній справі Сторони можуть погодити у додатковій угоді.

Згідно Договору №10/04/23 було складено Додаткову угоду №11 від 29.11.2023 року, за п.2.1 якого сторони домовилися про встановлення спеціальної вартості послуг виконавця за даною додатковою угодою, зокрема за представництво інтересів замовника у суді першої інстанції - 75 000 грн.

За п.3 Додаткову угоду №11 від 29.11.2023 року вказані в п.2.1 даної додаткової угоди суми замовник сплачує виконавцеві шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виставленого рахунку - фактури на умовах 100% передоплати.

На підтвердження здійснення оплати виконавцю грошових коштів за надану правову допомогу згідно Договору №10/04/23, до суду надано рахунок на оплату №158 від 29.11.2023 року та платіжну інструкцію №433 від 08.12.2023 року на 75 000,00 грн.

Також до суду було надано Акт прийому-передачі наданих послуг від 22.02.2024 року до Додаткової угоди №11 від 29.11.2023 року до Договору №10/04/23, згідно якого вбачається, що адвокатське об`єднання «ЕДВАЙЗЕРС» в межах виконання обов`язків з представництва інтересів замовника у справі №420/1583/24, надало наступні види правової допомоги:

1) проведення консультації з замовником, погодження правової позиції 29.11.2023 року;

2) підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви 11.01.2024 року;

3) підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду заяви про усунення недоліків 22.01.2024 року;

4) ознайомлення з відзивом Одеської митниці на позовну заяву. Підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду відповіді на відзив 22.02.2024 року;

5) підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду клопотання про долучення доказів 22.02.2024 року.

Суд зазначає, що у вищевказаному Акті прийому-передачі наданих послуг від 22.02.2024 року не зазначено кількості витраченого часу (годин) роботи адвоката, що ускладнює суду можливість надати об`єктивну оцінку співмірності зазначеної адвокатом суми стягнення витрат на правничу допомогу із фактично наданими послугами.

Суд також зазначає, що дана адміністративна справа є типовою справою незначної складності, щодо якої існує стала судова практика.

Крім того суд частково враховує доводи представника відповідача щодо зменшення суми стягнення на професійну правничу допомогу, надану товариству з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ».

Виходячи з наведеного, враховуючи задоволення в повному обсязі позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ», а також додані до справи докази понесення позивачем судових витрат, їх співмірність із складністю справи, обсягом наданих до суду та досліджених матеріалів, а також обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника позивача в частині стягнення судових витрат на правову допомогу та стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині в задоволенні клопотання позивача про стягнення з Одеської митниці на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу слід відмовити з вищенаведених мотивів та обґрунтувань.

Керуючись приписами ст.ст. 5, 6-11, 72-77, 132, 134, 139, 143, 241, 243, 248, 252, 255, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача задовольнити частково.

Стягнути з Одеської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.