Справа № 420/32856/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказів, зобов?язання вчинити певні дії та стягнути середній заробіток за дні вимушеного прогулу та вихідну допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС У Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо скасування наказів Новокаховської ОДНІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року та зміни правової підстави припинення державної служби ОСОБА_1 ;

- скасувати накази Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року;

- зобов`язати ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі видати наказ про припи нення державної служби ОСОБА_1 з власної ініціативи відповідно до ч.3 ст.86 Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІ «Про державну службу» та ч.3 ст.38 КЗпП України та внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 ;

- стягнути з ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь позивача середній за робіток за дні вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по день прийняття рішення суду;

- стягнути з ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь позивача вихідну допо могу згідно ст.44 КЗпП в розмірі тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина 2 ст. 171 КАС України).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог, встановлених КАС України.

Згідно п.п. 2, 4, 5, 6, 8, 9 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Так відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Повноваження адміністративного суду у разі задоволення адміністративного позову визначені частиною 2 ст. 245 КАС України, згідно якої суд може прийняти рішення, зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з заявлених позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС У Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо скасування наказів Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року та зміни правової підстави припинення державної служби позивача.

Разом з тим, оскаржуючи бездіяльність саме Головного управління ДПС У Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, позивач не зазначає в адміністративному позові з якої дати вона просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, тривалість такої бездіяльності та ознак її протиправності. Крім того позивачем не зазначено в чому полягала бездіяльність саме Головного управління ДПС У Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, як правонаступника податкових органів Херсонської області, зокрема Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, накази якої позивач також оскаржує в адміністративному позові.

Крім того, заявляючи вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС У Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо скасування наказів Новокаховської ОДНІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року та зміни правової підстави припинення державної служби ОСОБА_1 , позивач не зазначає фактів та надає доказів звернення нею саме до цього новоутвореного органу податкової служби.

Заявляючи вимоги про скасування наказів Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року, позивач не заявляє позовної вимоги про визнання таких наказів протиправними, що має передувати процедурі скасування будь-якого індивідуального акту.

Також позивач просить суд стягнути з ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь позивача середній за робіток за дні вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по день прийняття рішення суду.

Водночас, як вбачається з адміністративного позову, позивач не заявляє позовних вимог про поновлення її на роботі в податковому органі, а заявляє вимоги про внесення змін до оскаржуваних нею наказів щодо правових підстав її звільнення з податкового органу. За таких умов суд зазначає, що в позовній заяві не надано законодавчих обґрунтувань та правових підстав стягнення з державного органу середнього за робітку за дні вимушеного прогулу.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення на її користь вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України позивач не заявляє позовних вимог до відповідача щодо визнання протиправними дії, рішень або бездіяльності податкового органу з приводу виплати позивачу зазначеної грошової допомоги.

Також, за ч.1 ст.94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Водночас, позивачем не було дотримано вимог ч.4 ст. 94 КАС України та не завірено належним чином кожний із документів, що доданий до позовної заяви.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

За змістом наведеної норми процесуального закону, законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

За наведеним у пункті 17 частини першої статті 17 КАС України визначенням, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таке законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач не погоджується з наказами Новокаховської ОДНІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року, зокрема, із правовою підставою звільнення позивача з державної служби, а тому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо скасування наказів Новокаховської ОДНІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року та зміни правової підстави припинення державної служби позивача, та скасувати відповідні накази.

Водночас, до суду із адміністративним позовом щодо оскарження підстави звільнення її зі служби, зазначених у вищевказаних наказах, позивач звернулась лише 22.10.2024 року, тобто майже через 8 років після звільнення зі служби.

Більш того, у позовній заяві позивачем чітко не зазначено момент (дату), коли вона дізналась про порушення своїх прав та законних інтересів, а саме винесення податковим органом оскаржуваних наказів №92-о від 28.07.2016 року та №117-о від 03.10.2016 року.

У той же час, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску такого строку звернення позивач до суду не надає.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, встановлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Позивачем в адміністративному позові зазначено, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим згідно положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що в позовних вимог не вбачається, що позивач просить суд поновити її на роботі в податковому органі. Позивач лише просить суд змінити підставу її звільнення у відповідних наказах, без поновлення на державній службі, що не є позовними вимогами про поновлення на роботі, а тому за подання до суду позовних вимог в цій частині позивач не звільняється від сплати судового збору згідно приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

З цього приводу суд зазначає, що за ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік від 09.11.2023 року №3460-IX, з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 3 028,00 гривень.

Відповідно до правової позиції Колегії Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 14.03.2017 року у справі №21-3944а16 вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати не чинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, що були заявлені позивачем, судом зі змісту адміністративного позову та матеріалів, доданих до нього, було встановлено, що предметом оскарження в адміністративному позові фактично є правомірність наказів податкового органу, а також його бездільяність, яка виразилась у невнесенні змін у ці накази, а саме:

- наказ Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №92-о від 28.07.2016 року;

- наказ Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №117-о від 03.10.2016 року;

- бездіяльність ГУ ДПС У Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яка виразилась у невнесенні змін правової підстави припинення державної служби позивача.

Як вже зазначалось вище, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії судом вважаються похідними, оскільки визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності є передумовою для застосування іншого способу захисту порушеного права.

Таким чином, позивачу необхідно сплати за подання адміністративного позову у справі №420/32856/24 судовий збір у розмірі 3 633,60 грн. із розрахунку: 3 (три) немайнові вимоги * 1 211,20 грн.

Водночас, позивачем доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову у справі №420/32856/24 до суду надано не було.

Згідно частини 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду:

1) належним чином обґрунтованого адміністративного позову із вірним визначенням субкєтного складу сторін та чітким викладенням фактичних обставин у справі та позовних вимог відповідно до зазначених обставин, а також копії такого позову для сторін по справі;

2) належним чином завірених додатків до позовної заяви та доказів, зазначених в ухвалі суду;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності пропуску позивачем такого строку.;

4) доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч. ч. 2 та 3 ст. 169).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електронна пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28 листопада 2013 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) складають: місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись приписами ст.ст. 5-12, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказів, зобов?язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за дні вимушеного прогулу та вихідної допомоги - залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, позов буде повернуто відповідно до приписів ч. 4 п. 1 ст. 169 КАС України.

Ухвалу суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.