Справа № 420/21520/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивача у виплаті пенсії в розмірі 149775 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 03 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишилась недоодержаною в зв`язку з його смертю, враховуючи нестягнуті судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,40 гри. (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21;

- зобов`язання відповідача у відповідності до вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплатити позивачу пенсію в розмірі 149775 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 03 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишилась недоодержаною в зв`язку з його смертю, враховуючи нестягнуті судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,40 гри. (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2021 року по адміністративній справі №420/7866/21 було прийнято рішення, яким зобов`язано відповідача виконати дії щодо перерахунку пенсії чоловіка позивача.

Згодом, 13.12.2023 року, чоловік позивача помер.

Позивач письмово звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо здійснення виплати неоотриманої пенсії її померлого чоловіка на підставі ст. 61 ЗУ №2262-ХІІ у розмірі 149 775,03 грн. за період з 01.04.2019 р. по 31.12.2021 р. згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21.

Проте, позивач отримала відповідь з ГУ ПФУ в Одеській області, в якій зазначено, що рішення суду по справі №420/7866/21 від 01.07.2021 року виконане, але позивач не є стягувачем, тому виплата боргу їй з правових підстав відсутня.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

06.08.2024 року на електрону адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову.

При цьому, 05.08.2024 року позивачем було подано відповідь на відзив, якою заперечується щодо доводів відповідача та позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також ухвалою суду від 15.07.2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в строк для надання відзиву надати до суду належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_2 .

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 є вдовою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 12.05.2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року по адміністративній справі №420/7866/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 26.02.2021 року № ЮО107005, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 26.02.2021 року № ЮО107005, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Пенсійний фонд України виплатити з 01.04.2019 року перераховану на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.02.2021 року № ЮО107005 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсію ОСОБА_2 , з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 12.04.2021 року про перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 454,40 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 40 коп.).

З розрахунку на доплату від 13.12.2021 року, який наявний в матеріалах справи вбачається, що на виконання рішення суду ОСОБА_2 за період з 01.04.2019 року до 31.12.2021 року нараховано та не виплачено 149 775,03 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 13.12.2023 року.

22.02.204 року ОСОБА_1 письмово звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила у відповідності до вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплатити позивачу суму пенсії в розмірі 149775 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 03 коп., за період з 01.04.2019 р. по 31.12.2021 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21.

Проте, позивач отримала відповідь з ГУ ПФУ в Одеській області (вих. №10396-7476/В-02/8-1500-24 від 02.04.2024 р.) в якій зазначено, що рішення суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21 виконане, але оскільки позивач не є стягувачем то виплата боргу їй з правових підстав відсутня.

Не погоджуючись із тим, що їй відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262- XII).

Відповідно до ст.1 Закону № 2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно з приписами ст.61 цього Закону суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

За положеннями Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі - ЦК України), зокрема,

- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України);

- до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України);

- суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Зі змісту зазначених норм діючого законодавства вбачається, що право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю мають члени його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. При цьому, такі суми пенсії не включаються до складу спадщини, у разі наявності членів сім`ї спадкодавця.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 вдові ОСОБА_1 не була виплачена недоотримана пенсія у зв`язку з тим, що вона не є стягувачем по справі №420/7866/21.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. № 3-1 (надалі - Порядок № 3-1), п.4 якого встановлено, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби), виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплату одноразової грошової допомоги може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через ве-бпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі веб-портал) або засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з ч. 2, ч. 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що позивач з її чоловіком на день його смерті проживали разом однією сім`єю, за однією адресою, про що підтверджується довідкою, підписаною директором ПП «ГОРОДОК КВП».

ОСОБА_1 бажає, щоб невиплачені її померлому чоловікові суми отримала позивач особисто.

ОСОБА_1 як член сім`ї (вдова) ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.61 Закону України №2262-ХІІ має право на отримання недоотриманої суми доплати пенсії.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 звернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату недоотриманої доплати пенсії протягом шести місяців після смерті пенсіонера, тобто в межах строку, встановленого ч. 3 ст. 61 Закону України № 2262-ХІІ, у відповідача відсутні підстави для відмови позивачу у виплаті суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

З огляду на викладене, дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у проведенні виплати заборгованості перерахованої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 року сум, які належали за його життя, за зверненням позивача, є протиправними.

Таким чином, наслідком встановлення протиправності дій відповідача є зобов`язання останнього виплатити ОСОБА_1 недоодержану ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з його смертю.

Стосовно позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу нестягнуті судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,40 гри. (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21, то суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на те, що це не є виплатами встановленими ст.61 Закону України №2262-XII.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області, позивач не зверталась до відповідача стосовно виплати їй судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 454,40 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року по справі № 420/7866/21, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань саме на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 454,40 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 40 коп.).

При цьому, ОСОБА_1 не є правонаступником ОСОБА_2 у справі №420/7866/21.

В цій частині позовні вимоги не підлягають захисту так як відповідачем не порушувались права позивачки.

Окрім того, суд зазначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах регламентовані розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення цієї частини позовних вимог.

Окрім того, стосовно встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області в тримісячний термін з моменту набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання рішення суду, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано квитанцію №0.0..1 від 27.06.2024 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у загальному розмірі 1 211,20 грн.

Таким чином з урахування часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору сплаченого позивачем з ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 149775 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 03 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишилась недоодержаною в зв`язку з його смертю, згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідності до вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 149775 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 03 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишилась недоодержаною в зв`язку з його смертю, згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року по справі № 420/7866/21.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Іванов Е.А.