Справа № 500/374/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/374/19

22 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої Подлісної І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про заміну сторони виконавчого провадження та додані до неї матеріали по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

12 березня 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом постановлено рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року залишено без змін.

04 вересня 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження по справі №500/374/19.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року призначено судове засідання для розгляду заяви позивача про заміну сторони у виконавчих провадженнях по справі №500/374/19 на 03.10.2024 о 11:00 год. у приміщенні Тернопільського окружного адміністративного суду (м. Тернопіль, вул. Острозького, 20).

Від представника відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшло до суду заперечення, де зазначається, що спір у справі №500/374/19 стосувався виплати заборгованості за час проходження ОСОБА_1 служби в органах податкової міліції Головного управління ДФС у Тернопільській області, тобто виник у відносинах публічної служби.

В той же час, Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України () є правонаступником Головного управління ДПС у Тернопільській області () у сфері публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу та не стосується питань публічної служби.

У подібних правовідносинах Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18 викладена правова позиція відповідно до якої, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Юридична особа є такою, що припинилася з моменту внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення.

Проте, станом на сьогодні відсутній запис про державну реєстрацію припинення Головного управління ДПС у Тернопільській області, тобто, останнє не вибуло зі спірних правовідносин та відсутні підстави для заміни на правонаступника.

Також представник відповідача зазначив, що відновленню виконавчого провадження передує визнання судом незаконною чи скасування постанови виконавця про закриття виконавчого провадження в установленому законом порядку, а саме в порядку встановленому статтею 41 Закону №1404-VII та статтею 287 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (абз.86).

Щодо поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, то представник податкового органу відмітив, що в заяві ОСОБА_1 від 04.04.2024 року про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником не вказані жодні обставини непереборної сили, які не залежали б від волі позивача, що перешкоджали б йому пред`явити виконавчі листи до виконання в межах строків визначених Законом та й узагалі, не вказано будь-яких обставин щодо поважності пропущеного строку.

Враховуючи викладене, Головне управління ДПС у Тернопільській області просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 04.09.2024 року про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.10.2024 року відкладено розгляд заяви на 22.10.2024 року о 11:00 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак просили розгляд даної заяви здійснювати без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №500/374/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області () про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2020 року ВП №61754478, ВП №61754828 про виконання виконавчого листа №500/374/19 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 03.04.2020 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою і п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи Третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частин першої другої статті 21-1 Закону України від 17.03.2011 № 3166- VI "Про центральні органи виконавчої влади" із змінами та доповненнями, територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, можуть утворюватися в межах граничної чисельності державних службовців та працівників відповідного центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на утримання центрального органу виконавчої влади, ліквідовуватися, реорганізовуватися керівником відповідного центрального органу виконавчої влади як відокремлені підрозділи центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність такого центрального органу виконавчої влади.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 р. N 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова КМ України №893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Зокрема, згідно з додатком ліквідовано, як юридична особа Головне управління ДПС у Тернопільській області ().

Пунктом 2 Постанови КМ України №893, зокрема, встановлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій;

права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Пунктом 3 Постанови КМ України №893 зобов`язано Державну податкову службу забезпечити, зокрема, утворення територіальних органів Державної Податкової служби відповідно до статті 211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади".

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено, як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, в тому числі і Головне управління ДПС у Тернопільській області.

Отже, з 30.09.2020 року створено Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44143637).

Наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 року №643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» затверджено положення про Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі - Положення).

Відповідно до Положення Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі -ГУ ДПС) є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Тернопільській області () (пункт 1 Положення).

Підпунктом 12 пункту 5 Положення визначено, що ГУ ДПС з метою організації своєї діяльності забезпечує само представництво ДПС та ГУ ДПС у судах через начальника ГУ ДПС, а також без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС через їхніх заступників, державних службовців підрозділів до функціональних повноважень яких належить представництво в судах інтересів ГУ ДПС відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують представництво інтересів ДПС та ГУ ДПС в судах без окремого доручення Голови ДПС та начальника ГУ ДПС.

Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 року №755 розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС утвореними як її відокремлені підрозділи повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови КМ України №893.

Таким чином, правонаступником Головного управління ДПС у Тернопільській області (), яке перебуває в стані припинення, стало Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44143637).

Відтак, нормою ч.1 ст.379 КАС України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).

Відтак вимога про заміну сторону боржника у виконавчих провадженнях від 10.04.2020 ВП №61754478, ВП №61754828 про виконання виконавчого листа №500/374/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 03 квітня 2020 року у справі №500/374/19, з Головного управління ДПС у Тернопільській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України () підлягає до задоволення.

Щодо вимог про відновлення виконавчих проваджень від 10.04.2020 ВП №61754478, ВП №61754828 про виконання виконавчого листа №500/374/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 03 квітня 2020 року у справі №500/374/19 та поновлення строку пред`явлення виконавчих документів (ВП №61754478, ВП №61754828) до виконання, то суд зазначає наступне.

Можливість відновлення виконавчого провадження передбачена у спеціальному Законі №1404-VII.

Так, частиною першою статті 41 Закону №1404-VII визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тобто, відновлення виконавчого провадження можливе лише після визнання судом незаконної чи скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

При цьому слід зазначити, що визнання судом незаконною чи скасування постанови виконавця про закриття виконавчого провадження можливе за результатами окремого судового провадження, а не в межах розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Пунктами 6 постанов про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2020 ВП №61754478, ВП №61754828 роз`яснено, що «Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження"».

Зокрема, частинами першою, п`ятою статті 74 Закону №1404-VII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені окремою статтею Кодексу адміністративного судочинства України, а саме статтею 287 КАС України.

Так, частинами першою третьою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Таким чином, відновленню виконавчого провадження передує визнання судом незаконною чи скасування постанови виконавця про закриття виконавчого провадження в установленому законом порядку, а саме в порядку встановленому статтею 41 Закону №1404-VII та статтею 287 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (абз.86).

Як на підставу для поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання позивач посилається на частину шоста статті 12 Закону №1404-VII, якою передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вказана норма статті 12 Закону №1404-VII носить загальний характер та визначає лише право стягувана звернутись до суду із такою заявою, але не обов`язок суду поновити строк.

Як видно із заяви ОСОБА_1 від 04.04.2024 року про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником не вказані жодні обставини непереборної сили, які не залежали б від волі позивача, що перешкоджали б йому пред`явити виконавчі листи до виконання в межах строків визначених Законом та й узагалі, не вказано будь-яких обставин щодо поважності пропущеного строку.

В тій же постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, на яку часто посилається позивач, щодо відновлення виконавчого провадження, колегія суддів зазначає, що особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення, (абз.115), в той час як заява ОСОБА_1 від 04.04.2024 року про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником таких аргументів не містить.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні даних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.241-248, 379 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі №500/374/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Здійснити заміну сторони боржника у виконавчих провадженнях від 10.04.2020 ВП №61754478, ВП №61754828 про виконання виконавчого листа №500/374/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 03 квітня 2020 року у справі №500/374/19, з Головного управління ДПС у Тернопільській області () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України ().

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2024 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.