Справа № 440/7095/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7095/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Пирятинського районного суду Полтавської області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського окружного адміністративного суду 13 червня 2024 року через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (надалі - ТУ ДСА України в Полтавській області), Пирятинського районного суду Полтавської області (надалі - Пирятинський районний суд Полтавської області), у якій позивач просить:

- визнати протиправним наказ Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області" щодо встановлення надбавки за вислугу років на державній службі Пирятинського районного суду Полтавської області на 2024 рік (з 01 січня 2024 року) та скасувати наказ Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі відповідно до статті 52 Закону України Про державну службу та наказу Пирятинського районного суду Полтавської області Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 від 14 січня 2021 року № 1-ОС/р з 01 січня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працює на посаді секретаря судового засідання Пирятинського районного суду Полтавської області та має стаж державної служби 19 років. 21.02.2024 Пирятинським районним судом Полтавської області видано наказ №12/ОС/р Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області", яким встановлено позивачу з 01.01.2024 на 2024 рік надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 30 відсотків посадового окладу. ОСОБА_1 зазначає, що норми Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", які регулюють питання права на заробітну плату за вислугу років державному службовцю апарату суду, а саме встановлення 2 відсотків за кожний рік державної служби, але не більше 30 відсотків на посадовий оклад, не відповідають нормам Конституції України та нормам спеціального Закону України "Про державну службу", тому вважає оспорюваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

25 червня 2024 року до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду /а.с. 21-22/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом ОСОБА_1 у справі №440/7095/24. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/7095/24. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15 липня 2024 року через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив Пирятинського районного суду Полтавської області на позовну заяву /а.с. 29-31/, в якому представник відповідача просить у позові відмовити, посилаючись на те, що на виконання вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та з урахуванням роз`яснень НАДС України прийнято наказ від 21.02.2024 №12/ОС/р «Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області», яким встановлено надбавку за вислугу років відповідно до пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»», яким передбачено, що надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. Пояснює, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX щодо встановлення на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу є чинними, не конституційним не визнавались та не скасовувались, а відтак підстави для їх незастосування відсутні.

18 липня 2024 року через систему "Електронний суд" до суду надійшов відзив ТУ ДСА України в Полтавській області на позовну заяву /а.с. 52-54/, в якому представник відповідача ТУ ДСА України в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р «Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державними службовцями» правильно встановлено розмір надбавки за вислугу років державному службовцю, а саме секретарю судових засідань в розмірі 30 відсотків посадового окладу відповідно до приписів абзацу 2 пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-IX, які є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають застосуванню при нарахуванні та виплаті надбавки за вислугу років позивачу. Вважає, що Пирятинський районний суд Полтавської області не мав правових підстав для нарахування надбавки за вислугу років секретарю судових засідань без застосування приписів абзацу 2 пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-IX.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 , з 26.01.2004 прийнята на посаду секретаря судових засідань Пирятинського районного суду, з 01.01.2014 позивач переведена на посаду секретаря судового засідання канцелярії суду у зв`язку зі змінами в штатному розписі, що підтверджується відомостями трудової книжки ОСОБА_1 /а.с. 7-8/.

Наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2021 №1-ОС/р "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 " встановлено ОСОБА_1 , секретарю судового засідання канцелярії Пирятинського районного суду Полтавської області з 26 січня 2021 року надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої становить 17 років 00 місяців 01 день. /а.с. 9/.

Станом на 01.01.2024 стаж державної служби секретаря судового засідання канцелярії Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 визначено Пирятинським районним судом Полтавської області на підставі трудової книжки ОСОБА_1 як 19 років 11 місяців 07 днів, що підтверджується розрахунком стажу державної служби, наявним у матеріалах справи /зворот а.с. 37/.

Наказом заступника керівника апарату Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.10.2023 №38/ОД/р "Про проведення класифікації посад державної служби в Пирятинському районному суді Полтавської області" вирішено провести до 01.11.2023 класифікацію 12 посад державної служби Пирятинського районного суду Полтавської області /а.с. 38/.

20.02.2024 головам/керівникам апаратів місцевих загальних судів Полтавської області Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області направлено лист №ЕП-05/154/24-вих./а.с. 40/, у якому зазначено, що відповідно до алгоритму проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану, постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2023 №1109 Про підготовку до запровадження умов оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році місцевим загальним судам Полтавської області погоджено класифікацію посад державної служби: 25.01.2024: Гадяцькому, Зіньківському, Карлівському, Кременчуцькому, Оржицькому, Пирятинському, Семенівському, Хорольському, Чорнухинському районним судам, Лубенському міськрайонному суду Полтавської області, Автозаводському та Крюківському районним судам міста Кременчука. На підставі вищевикладеного просило забезпечити підготовку і подання до управління до 23.02.2024 двох екземплярів "Змін до штатного розпису на 2024 рік" на ім`я Т.в.о начальника ТУ ДСА України в Полтавській області Сергія Губки, завірених підписом голови суду (ЗРАЗОК 1 додається), які ввести в дію відповідним наказом від 21.02.2024. Крім того, рекомендує 21.02.2024 видати наказ "Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі працівникам....." (ЗРАЗОК 2 додається) та повідомлення про зміну істотних умов державної служби ( всім державним службовцям) - (ЗРАЗОК 4 додається). Посадові оклади державних службовців зазначити згідно постанови Кабінету Міністрів України про "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 poцi" від 29.12.2023 №1409 (ЗРАЗОК 3 додається). Крім того, пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 №3460-ІХ визначено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України. Надбавка за вислугу років па державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу /а.с. 40/.

Пирятинським районним судом Полтавської області прийнято наказ від 21.02.2024№6/о "Про введення в дію структури та змін до штатного розпису на 2024 рік Пирятинського районного суду Полтавської області та нових умов оплати праці", яким: 1. Введено в дію структуру Пирятинського районного суду Полтавської області на 2024 рік в кількості 22 (двадцять дві) штатні одиниці. 2. Введено в дію з 01 січня 2024 року зміни до штатного розпису на 2024 рік Пирятинського районного суду Полтавської області зі штатом у кількості 22 (двадцять дві) штатні одиниці з місячним фондом заробітної плати за посадовими окладами 456242 (чотириста п`ятдесят шість тисяч двісті сорок дві) гривні /а.с. 34-35/.

Наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 21.02.2024 №12/ОС/р «Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області» відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 № 3460-ІХ, Закону України "Про державну службу", постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1409, наказу "Про введення в дію структури та змін до штатного розпису на 2024 рік Пирятинського районного суду Полтавської області та нових умов оплати праці", з урахуванням результатів проведеної класифікації посад державної служби, затверджених Національним агентством України з питань державної служби, встановлено з 01 січня 2024 року на 2024 рік державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області посадові оклади та надбавки за вислугу років на державній службі, взамін раніше встановлених, зі збереженням раніше встановлених надбавок за ранг державного службовця, зокрема, за номером 4 ОСОБА_1 , секретарю судового засідання, надбавку за вислугу років станом на 01.01.2024 - 30% посадового окладу; стаж державної служби станом на 01.01.2024 становить - 19 років. Підстава: лист т.в.о. начальника ТУ ДСА України в Полтавській області від 20.02.2024 №ЕП-05/154/24-вих., розрахунки стажу державної служби державних службовців суду станом на 01.01.2024 /а.с. 33/.

Позивач не погодилася з наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р "Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області" щодо встановлення надбавки за вислугу років на державній службі Пирятинського районного суду Полтавської області на 2024 рік (з 01 січня 2024 року), у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р "Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області" в частині встановлення секретарю судового засідання ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу за стаж державної служби 19 років, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначено положеннями Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII).

Згідно із статтею 155 Закону №1402-VIII організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Положення про апарат суду розробляється на підставі типового положення про апарат суду та затверджується зборами суддів відповідного суду. Тимчасове положення про апарат новоутвореного суду затверджується тимчасово виконуючим обов`язки керівника апарату цього суду.

Типове положення про апарат суду затверджує Державна судова адміністрація України за погодженням із Вищою радою правосуддя.

Правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Структура і штатна чисельність апаратів місцевих судів за погодженням із головою суду затверджуються відповідним територіальним управлінням Державної судової адміністрації України, апаратів апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів - Державною судовою адміністрацією України за погодженням з головою суду в межах видатків на утримання відповідного суду. Тимчасова структура та тимчасова штатна чисельність апарату новоутвореного суду затверджується тимчасово виконуючим обов`язки керівника апарату цього суду за погодженням із Головою Державної судової адміністрації України.

Відповідно до частини 4 статті 150 Закону №1402-VIII розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до найнижчої за умовами оплати праці посади державної служби, установлюється в розмірі, встановленому законодавством про державну службу.

Розмір посадових окладів інших працівників апарату суду збільшується на відповідний коефіцієнт пропорційно посадовим окладам працівників, посади яких віднесені до попередньої за умовами оплати праці посади державної служби в такому суді з урахуванням юрисдикцій державних органів.

Схема посадових окладів із визначенням коефіцієнтів для державних службовців судів, органів та установ системи правосуддя затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Державної судової адміністрації України.

Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 3 Закону №889-VIII встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця (частина 1).

Згідно із статтею 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону № 889-VIII державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно з частиною 1 статті 46 Закону № 889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років.

Відповідно до частин 1-2, 4-5, 8 статті 50 Закону № 889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет.

Фонд оплати праці державних службовців формується за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів, які надходять до державного бюджету в рамках програм допомоги Європейського Союзу, урядів іноземних держав, міжнародних організацій, донорських установ. Порядок використання таких коштів, які надходять до державного бюджету, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів та надбавок до них.

Особливості оплати праці державних службовців в апаратах (секретаріатах) судів та інших органах системи правосуддя визначаються Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Отже, Закон № 889-VIII є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, що включає в себе й питання оплати праці державних службовців.

За визначенням пункту 24 частини 1 статті 1 Бюджетного кодексу України закон про Державний бюджет України - закон, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду.

Пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону України від 09 листопада 2023 року №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік", який набрав чинності 01.01.2024 (далі - Закон № 3460-IX), встановлено, що у 2024 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, крім державних органів, зазначених у пунктах 20-22 цього розділу.

У 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.

Норми Закону України "Про державну службу" щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Листом Національного агентства України з питань державної служби від 19.01.2024 р. №926/92-24 надано такі роз`яснення: "пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік (далі Закон) установлено, що у 2024 році оплата праці державних службовців здійснюється на основі класифікації посад, крім державних органів, зазначених у пунктах 20 22 цього розділу. Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону встановлено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України. Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. Норми Закону України "Про державну службу" щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно з пунктом 13 Прикінцевих положень Закону умови оплати праці державних службовців, передбачені цим Законом, не застосовуються для державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. Оплата праці таких державних службовців здійснюється відповідно до умов, встановлених на 2023 рік, при цьому стимулюючі виплати можуть бути нараховані в граничному розмірі до 50 відсотків посадового окладу на місяць. Отже, у 2024 році оплата праці державних службовців державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1409 Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році з урахуванням пункту 12 Прикінцевих положень Закону. Державним службовцям державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, надбавка за вислугу років у 2024 році встановлюється на рівні 2 відсотків від посадового окладу за кожний рік стажу державної служби та не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу".

Окремо в листі повідомлено, що роз`яснення міністерств, інших центральних органів виконавчої влади мають лише роз`яснювальний характер і не встановлюють правових норм.

Після прийняття Закону №3460-IX будь-яких змін щодо зменшення щорічного та граничного відсотку набавки за вислугу років, у тому числі, у зв`язку із проведенням класифікації посад до Закону №889-VIII не вносилося.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин з 01.01.2024 діють дві норми щодо визначення розміру надбавки за вислугу років державним службовцям: пункт 12 Прикінцевих положень Закону №3460-IX, який поширюється на державних службовців органів, у яких проведено класифікацію посад, та частина 1 статті 52 Закону № 889-VIII, яка поширюється на всіх державних службовців.

Водночас, пункт 12 Прикінцевих положень Закону №3460-IX зменшує граничний розмір надбавки за вислугу років на державній службі з 50 відсотків до 30 відсотків, а також зменшує розмір самої надбавки з 3 до 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, тобто запроваджує менший розмір надбавки за вислугу років на державній службі, ніж це передбачено частиною 1 статті 52 Закону № 889-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року N 1-рп/99 у справі №1-7/99за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) розтлумачено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Надаючи тлумачення статті 58 Конституції України у Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзаци перший і другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення).

Конституційний Суд України звернув увагу на те, що частина перша статті 58 Конституції України передбачає винятки із конституційного принципу неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001).

Як встановлено судом, наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2021 №1-ОС/р "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 " встановлено ОСОБА_1 , секретарю судового засідання канцелярії Пирятинського районного суду Полтавської області з 26 січня 2021 року надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 відсотків посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої становить 17 років 00 місяців 01 день. /а.с. 9/, тобто у максимальному розмірі, що передбачений частиною 1 статті 52 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу".

У подальшому наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 21.02.2024 №12/ОС/р «Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області» з посиланням, зокрема, на Закон України "Про державну службу", секретарю судового засідання ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року зменшено раніше встановлену надбавку за вислугу років з 50% до 30% посадового окладу за стаж державної служби 19 років, незважаючи на те, що стаж її державної служби збільшився, а частина 1 статті 52 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", на підставі якої позивачу раніше було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 посадового окладу, є чинною та зміни до цієї норми не вносилися.

Суд зазначає, що неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання, в теорії права відомі як колізія норм права.

За загальним правилом вирішення колізій, визначеним частиною 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У пункті 2.1 Рішення від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): закон пізніший має перевагу над давнішим (lex posterior derogat priori) закон спеціальний має перевагу над загальним (lex specialis derogat generali) закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Отже, в національному законодавчому полі існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати яку можливо застосувавши загальний принцип права "спеціальний закон скасовує дію загального закону" (Lex specialis derogate generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.

За таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закон № 889-VIII, що є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, що включає в себе й питання оплати праці державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

У своїх рішеннях Конституційний Суд України постійно наголошує на тому, що ключовим у питанні розуміння гарантованого статтею 8 Конституції України принципу верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності норм права, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Отже, державні установи повинні бути послідовними щодо прийнятих ними нормативних актів, а також дотримуватися розумної рівноваги між передбачуваністю (довірою, законними очікуваннями, впевненістю) особи і тими інтересами, заради забезпечення яких у регулювання вносяться зміни. Повага до такої впевненості, як зазначав Європейський суд з прав людини, має бути мірою правового захисту у внутрішньому праві проти свавільного втручання державних органів у гарантовані права (пункт 156 Рішення у справі "Kopecky проти Словаччини" від 28 вересня 2004 року, заява № 44912/98).

Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині третій статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі "Новік проти України" (18 грудня 2008 року) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а виснувала, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, виходячи з принципу правої визначеності, як складового елементу верховенства права, гарантованого статті 8 Конституції України, за наявності суперечностей та неоднозначного тлумачення слід віддати перевагу найбільш сприятливому для особи тлумаченню національного законодавства, а саме частині 1 статті 52 Закону № 889-VIII, яка до того ж є нормою спеціального Закону щодо спірних правовідносин, оскільки Закон №889-VIII є спеціальним законом з питань вступу, проходження та припинення державної служби, що включає в себе й питання оплати праці державних службовців, на відміну від пункту 12 Прикінцевих положень Закону № 3460-IX, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду, що в силу положень статті 3 Бюджетного кодексу України починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, тобто у даному випадку з 01.01.2024 по 31.12.2024.

При цьому, роз`яснення НАДС, інших міністерств та центральних органів виконавчої влади щодо розрахунку заробітної плати чи листи таких органів з відповідних питань мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм, а тому не можуть покладатися в основу видання наказів щодо встановлення складових заробітної плати державних службовців.

Підсумовуючи все викладене вище, суд дійшов висновку, що наказ Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р "Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області" в частині встановлення секретарю судового засідання ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу за стаж державної служби 19 років прийнятий відповідачем з порушенням частини 1 статті 52 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" та без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату секретарю судового засідання Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2024 року по 13 червня 2024 року (дату звернення позивача до суду) надбавки за вислугу років відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, на підставі наказу Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 січня 2021 року №1-ОС/р "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 " з урахуванням раніше виплаченої суми надбавки за вислугу років.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пункті 8 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З наведених процесуальних норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Наказ Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р "Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області" в іншій частині, що не стосується особи позивача, жодним чином не порушує права позивача та/або не встановлює позивачу будь-яких обовязків, не тягне для позивача жодних правових наслідків, а отже не порушує прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_1 .

Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому позовні вимоги в частині зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі відповідно до статті 52 Закону України Про державну службу та наказу Пирятинського районного суду Полтавської області Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 від 14 січня 2021 року № 1-ОС/р за період після дати звернення до суду 13 червня 2024 року задоволенню не підлягають як передчасні.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (ідентифікаційний код 26304855, вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36020), Пирятинського районного суду Полтавської області (ідентифікаційний код 02886114, вул. Ярмаркова, 17, м. Пирятин, Полтавська область, 37000) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2024 року №12/ОС/р "Про встановлення посадових окладів та надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Пирятинського районного суду Полтавської області" в частині встановлення секретарю судового засідання ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року надбавки за вислугу років в розмірі 30% посадового окладу за стаж державної служби 19 років.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату секретарю судового засідання Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2024 року по 13 червня 2024 року надбавки за вислугу років відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, на підставі наказу Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 січня 2021 року №1-ОС/р "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 " з урахуванням раніше виплаченої суми надбавки за вислугу років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич