Справа № 400/3530/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3530/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року, прийняте у складі суду судді Устинова І.А. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2024 №0-1402-UA0071713,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому позивач просив суд про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2024 №0-1402-UA0071713.

Доводи позовної заяви ґрунтувались на тому, що нежитлова нерухомість будівля ковбасного цеху за адресою м. Миколаїв, вул. 8 Поздовжня, 33Б не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до вимог п. є п.266.2.2 ст.266 ПК України, оскільки зазначена будівля відповідає коду 1251.5 Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000 та використовується позивачем для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Кафар-Україна, за КВЕД код 10.13 виробництво м`ясних продуктів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.02.2024 № 0-1402-UA0071713..

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що судом було прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 не звертався з письмовою заявою до контролюючого органу для проведення звірки даних та на час формування повідомлення- рішення від 28.02.2024 року №01402-UA0071713 документи, які підтверджують право користування пільгою при визначенні податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік по зазначеному об`єкту нерухомості до контролюючого органу не надавав, що свідчить про відсутність підстав для надання пільги по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за зазначену нежитлову нерухомість.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, З 05.08.1997 позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Основним видом діяльності його діяльності є виробництво м`ясних продуктів, роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах.

Крім того, з 04.10.2013 позивач є єдиним засновником та директором ТОВ Кафар-Україна. Основним видом діяльності товариства також є виробництво м`ясних продуктів, роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах.

Позивач з 2006 року є власником нежитлової будівлі ковбасного цеху за адресою м. Миколаїв, вул. Повздожна, 33Б загальною площею 1102 кв.м.

Зазначене нежитлове приміщення 03.10.2012 було прийнято в експлуатацію Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області, відповідно до Декларації про готовність об`єкта до експлуатації Реконструкція нежитлових приміщень ковбасного цеху по вул. 8 Поздовжня, 33-а, 33-а/3, АДРЕСА_1 №МК 8.

В зазначеній декларації нежитлове приміщення відповідно до Державного класифікатора будівель і споруд ДК 018-2000, зазначено Код:1251.5, Категорія ІІІ.

Позивач протягом 2023 року здійснював підприємницьку діяльність за видами діяльності за КВЕД 47.22 роздрібна торгівля м`ясом, 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах та 10.13 виробництво м`ясних продуктів, про що свідчить Податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області сформовано податкове повідомлення - рішення за формою «Ф» від 28.02.2024 №0- 1402-UA0071713, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік у сумі 18458,5 грн.

Позивач, не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 266 Податкового кодексу України (далі ПК України), регламентовано елементи податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктами 266.1.1, 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За приписами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування: будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-FКВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Суд вважає, що такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

З урахуванням наведеного, відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Водночас, як вбачається матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, група Будівлі промислові та склади (код 125) ДК 018-2000, включає в себе криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням.

Підгрупа 1251.5 включає Будівлі підприємств харчової промисловості. Відтак, ковбасний цех відноситься до будівель підприємств харчової промисловості.

Крім того, відповідно до проекту Реконструкція нежитлових приміщень ковбасного цеху, по вул. 8 Повздожня, 33-а, 33-а/3, 33-Б, в м. Миколаїві, а також Декларації про готовність об`єкта до експлуатації зазначений об`єкт нерухомості прямо віднесений до коду 1251.5 ДК 018-2000.

Також, суд враховує, що основна діяльність позивача протягом 2023 року по КВЕД 10.13 - виробництво м`ясних продуктів. Зазначене підтверджуються, як відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2023 рік, а також звітом про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2023 рік ТОВ «Кафар-України», засновником і директором якого є позивач.

КВЕД 10.13 входить до секції С Переробна промисловість, тобто підпадає під передбачені п.п. є п. 266.2.2. ст.266 ПК України межі секцій B-F КВЕД ДК 009:2010.

Таким чином, нежитлові приміщення віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та використовуються за призначенням у господарській діяльності позивачем.

Щодо здачі зазначеного приміщення в оренду, лізинг, позичку протягом 2023 року, то позивач зазначений факт заперечує, а відповідач не надав до суду жодного доказу наявності вказаних обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нежитлова будівля ковбасного цеху за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 1102 кв.м., яка належить позивачу, підпадає під дію п.п. є п. 266.2.2. ст.266 ПК України, та не є об`єктом оподаткування податком нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на відсутність письмового звернення позивача відповідно до п.п. 266.7.3. ст.266 ПК України про проведення звірки та відсутність у них відомостей про обставини, які мають значення для визначення критеріїв передбачених п.п. є п. 266.2.2. ст.266 ПК України, оскільки таке звернення є правом платника податків, а не його обов`язком.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.02.2024 №0-1402- НОМЕР_1 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко