Справа № 620/11214/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/11214/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУПФУ у Київській області, відповідач ), про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16.05.2024 №30739/03-16, зарахувавши до стажу державної служби період її роботи в органах державної податкової служби, а також в Головному фінансовому управлінні Чернігівської ОДА та Департаменті фінансів Чернігівської ОДА, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6, виданих Департаментом фінансів Чернігівській обласної державної адміністрації.

Позов мотивований тим, що рішення ГУ ПФУ у Київській області від 16.05.2024 №30739/03-16, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, є необґрунтованим, оскільки прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття. За таких обставин просить визнати протиправним та скасувати спірне рішення.

30.08.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позову, оскільки при проведенні перерахунку пенсії позивача її розмір зменшується, що є недоцільним. Зазначає, що відповідач діяв у порядку та у спосіб визначений Законом України.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач у відзиві не навів аргументів, що спростовують позицію позивача, наведену у позові.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

25.10.2010 позивачу призначена пенсія згідно Закону України Про державну службу.

З 01.10.2011 позивач переведена на пенсію по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 03.01.2024 позивач переведена на пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

10.05.2024 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», додавши довідки від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6 про складові заробітної для перерахунку пенсії державного службовця, видані Департаментом фінансів Чернігівській обласної державної адміністрації.

За результатами розгляду заяви позивача, рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 16.05.2024 №30739/03-16 відмовлено у перерахунку пенсії за Законом України «Про державну службу» за недоцільністю, оскільки переведення позивача на інший вид пенсії призведе до подальшого зменшення розміру пенсії.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ч.1).

Право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості (ч.2).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 19 грудня 1993 року (далі - Закон №3723-ХІІ) право на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (Закон № 889-VIII), згідно ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу», а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 «Про державну службу» вік та страховий стаж.

Такий висновок відповідає правовій позиції, яка викладена у рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.04.2018р. у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17, від 10.04.2019 у справі № 607/2474/17.

Як вже встановив суд, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача про перерахунок/переведення його з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідач відмовив у переведенні на інший вид пенсії, вказуючи на те, що в результаті такого перерахунку розмір пенсії зменшиться.

Щодо вказаних доводів відповідача, суд зазначає, що звернувшись із заявою від 10.05.2024 до пенсійного органу позивач реалізувала право на переведення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

При цьому, суд враховує, що позивачем на дату звернення із заявою від 10.05.2024 та прийняття спірного рішення було дотримано умови щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби для переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що не заперечується відповідачем.

Частиною першою статті 10 Закону України №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Отже, законодавством визначено право особи на вид пенсії за її особистим вибором. Оскільки позивач має право на різні види пенсії та виявив бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідач зобов`язаний здійснити відповідне переведення, а протилежні доводи відповідача не обґрунтовані та не враховані судом.

Щодо позовних вимог про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6, виданих Департаментом фінансів Чернігівській обласної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

З аналізу положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 можна дійти висновку, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.

Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 (далі Постанова № 1-3) затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII Про державну службу:

-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як вже суд встановив, у відповідача є довідки від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6 про складові заробітної плати позивача, видані Департаментом соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

За змістом пункту 4 Порядку № 622 умовами визначення пенсії державного службовця із врахуванням норм абзацу 6 пункту 4 цього Порядку є:

- висловлене особою бажання здійснення розрахунку пенсійних виплат із застосуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622;

- наявність не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- особа на час виходу на пенсію не перебуває на державній службі.

Отже, у спірному випадку позивач підпадає під умови, визначені пунктом 4 Порядку № 622, тому нарахування та виплата пенсії має бути проведена з урахуванням даних, зазначених у довідках від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6.

При цьому, суд зауважує, що оскаржуване рішення про відмову у перерахунку пенсії ухвалене з формальних підстав з огляду на те, що пенсійний орган не був позбавлений об`єктивної можливості визначити розмір пенсії позивача, враховувавши належні складові заробітної плати, які були зазначені у поданих ним довідках.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2024 у справі № 620/11015/23.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи спірні правовідносини відповідно до наявних в матеріалах справи документів та через аналіз діючого законодавства, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу».

Окрім цього, доводи відповідача щодо недоцільності переведення позивача на інший вид пенсії, що призведе до подальшого зменшення розміру пенсії, суд відхиляє, оскільки така обставина не заперечує саме існування суб`єктивного права позивача на призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» та не може перешкоджати у реалізації наведеного права за умови відповідного волевиявлення особи.

Таким чином, відповідач не довів правомірності свого рішення щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу».

Звідси, спірне рішення відповідача не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення та зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області призначити позивачу з 10.05.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу, здійснивши нарахування та виплату пенсії, виходячи з даних, вказаних у довідках про складові заробітної плати від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6, виданих Департаментом фінансів Чернігівській обласної державної адміністрації, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача в органах державної податкової служби, в Головному фінансовому управлінні Чернігівської ОДА та Департаменті фінансів Чернігівської ОДА, то спірне рішення не містить відмови у зарахуванні вказаного стажу, тобто права позивача в цій частині з боку відповідача не порушувались.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Підстави для відшкодування судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16.05.2024 №30739/03-16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити з 10.05.2024 ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії, виходячи довідок про складові заробітної плати від 09.05.2024 №09-29/5 та №09-29/6, виданих Департаментом фінансів Чернігівській обласної державної адміністрації.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Київська обл., Фастівський р-н,08500 .

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2024 року.

Суддя І.І. Соломко