Справа № 420/26458/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2024 р. № 420/26458/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про встановлення способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними; стягнення недоотриманої суддівської винагороди за період з 01.01.2021-31.08.2023 в розмірі 724 647,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №420/26458/23 за позовом ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними; стягнення недоотриманої суддівської винагороди за період з 01.01.2021-31.08.2023 в розмірі 724 647,18 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з січня 2021 по серпень 2023 та матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021, 2022, 2023 роки, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102 грн; зобов`язано Одеський окружний адміністративний суд нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з січня 2021 по серпень 2023 та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021, 2022, 2023 роки у відповідності до вимог ч.2, 3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн, станом на 1 січня 2022 року складає 2481 грн та станом на 1 січня 2023 року складає 2684 грн, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 року апеляційну скаргу Одеського окружного адміністративного суду залишено без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року залишено без змін.

У зв`язку із набранням рішенням суду законної сили, судом 21.06.2024 року видано виконавчий лист.

15.10.2024 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про зміну способу або порядку виконання судового рішення у справі №420/26458/23, в якій заявник просить встановити спосіб виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі № 420/26458/23 шляхом стягнення за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України (), на користь ОСОБА_1 не донараховану та невиплачену суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення у розмірі 529661 (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч шістсот шістдесят одна) гривня 11 копійок за 2021, 2022, 2023 роки у відповідності до вимог ч.2, 3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., станом на 1 січня 2022 року складає 2481 грн. та станом на 1 січня 2023 року складає 2684 грн., з утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

Ухвалою від 16.10.2024 року суд призначив розгляд заяви про зміну способу або порядку виконання судового рішення у справі №420/26458/23 на 23 жовтня 2024 року.

До канцелярії суду від Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд заяви у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву позивача про зміну способу або порядку виконання судового рішення у справі №400/26458/23, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В розумінні наведеної статті, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які ґрунтуються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Обґрунтовуючи необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду від 14.03.2024 року у справі №420/26458/23, заявник зазначив, що головним розпорядником бюджетної програми КПКВК 0501150 є ДСА України (), яка обслуговується в Державній казначейській службі України, а тому належним способом виконання судового рішення буде: «стягнення за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, в порядку, передбаченому Законом України Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.».

Разом з тим, зміна способу виконання судового рішення зазначеним заявником способом буде зміною суті резолютивної частини судового рішення в цій частині, зміни обсягу зобов`язань ДСА України, визначених судом, а також втручання в її дискреційні повноваження та до виникнення нового спору.

Також, в даному випадку заявник просить фактично змінити сторону виконавчого провадження, що не відповідає юридичній сутності та змісту інституту, регламентованому статтею 378 КАС України.

Окрім того, заявником не наведено жодного пояснення щодо складнощів виконання судового рішення від 14 березня 2024 року у визначений судом спосіб.

Суд враховує, що Одеський окружний адміністративний суд є відповідачем у справі, якого зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з січня 2021 по серпень 2023 та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021, 2022, 2023 роки у відповідності до вимог ч.2, 3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн, станом на 1 січня 2022 року складає 2481 грн та станом на 1 січня 2023 року складає 2684 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні судового рішення способу відновлення порушеного права, а судові рішення про стягнення коштів і про зобов`язання боржника вчинити дії (перерахувати та/чи виплатити кошти) є різними видами рішень, які виконуються в різному порядку.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, які викладені в постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 440/85/19 та в постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

З огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке останній реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що належних доказів, які би підтверджували наявність визначених ч. 3 ст 378 КАС України обставин, заявником не надано.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 205, 248, 256, 372, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №420/26458/23 відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк з дня складання ухвали, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя А.В. Величко