Справа № 500/4506/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4506/24

28 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕН" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕН" (далі позивач, ТОВ "СТЕН") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті №067096 від 02.07.2024 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕН" адміністративно господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення перевірки, за наслідками якої складено акт перевірки №029382 від 16.05.2024, водій позивача ОСОБА_1 пред`явив працівникам відповідача бланк підтвердження діяльності за період з 12.04.2024 по 16.05.2024, із якого вбачається відсутність факту керування транспортним засобом в зазначений період. Факт пред`явлення водієм під час перевірки бланку підтвердження діяльності випливає із змісту самого акту. Проте відповідачем не враховано наданий водієм бланк підтвердження діяльності, мотивуючи таке рішення відсутністю у ньому часу та підпису водія, що є безпідставним, оскільки відсутність у пунктах 12 та 13 наданого бланку підтвердження діяльності часу, з якого і по який водій не керував транспортним засобом, пояснюється тим, що період відсутності факту керування охоплював повні доби першого та останнього дня цього періоду, а тому зазначати час (годину) в такому випадку не було доцільності. Тобто, саме по собі зазначення у пунктах 12 та 13 бланку підтвердження діяльності дат початку та закінчення періоду без зазначення години безумовно свідчить про те, що в цей період включена повна доба першого (12.04.2024) та останнього (16.05.2024) дня цього періоду. Що стосується відсутності у бланку підтвердження діяльності підпису водія, то такий підпис був виконаний водієм під час перевірки, а тому у відповідача не було підстав стверджувати про відсутність такого підпису, оскільки визначальним фактором в контексті даного питання є підтвердження волі особи на вчинення певної дії (в даному випадку підписання водієм документу).

На переконання позивача, відповідач безпідставно визнав відсутнім наданий під час перевірки бланк підтвердження діяльності, та, відповідно, безпідставно застосував до позивача санкцію, передбачену ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Укртрансбезпекою подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що на час проведення перевірки відсутні записи роботи тахографа за період з 19.04.2024 по 16.05.2024, а також відсутній належним чином заповнений бланк підтвердження діяльності водія (у графі №12 та №13 відсутній час, а також відсутній підпис водія ОСОБА_1 ). Щодо надання бланку підтвердження діяльності водія до позовної заяви з підписом водія зазначив, що це жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин, оскільки на час проведення перевірки такий бланк був відсутній. У цьому контексті вважаємо за доцільне звернути увагу суду, що виявлення факту порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та встановлення наявності підстав для притягнення особи до відповідальності за виявлене порушення відбувається саме на момент проведення рейдової перевірки на основі пред`явлених.

Стосовно зауважень щодо змісту оскаржуваної постанови слід враховувати, що форма постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу є додатком до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті та затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 79, отже вносити будь-яку додаткову інформацію, що не передбачена встановленою законом формою виходить за межі компетенції посадових осіб Укртрансбезпеки. У постанові зазначено номер та дату акту перевірки в якому зафіксовані виявлені порушення, в свою чергу копія акту була надіслана позивачу разом із запрошенням на розгляд справи. Отже, позивачу було достеменно відомо підстави для винесення постанови № 067096 від 02.07.2024.

Ухвалою суду від 26.09.2024 витребувано в Укртрансбезпеки матеріали відеофіксації перевірки посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР029382 від 16.05.2024. Продовжено процесуальний строк розгляду справи на один місяць.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 10.05.2024 та направлення на рейдову перевірку №001046 від 10.05.2024 проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) в м. Волочиськ, Хмельницька область.

16.05.2024 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), перевірено транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 . Водій надав для перевірки товарно-транспортну накладну №116 від 16.05.2024 відповідно до якої здійснювалися перевезення вантажу, перевізником зазначено ТОВ "СТЕН".

Транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ), відповідно до пункту F.1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу повна маса транспортного засобу становить 11990 кг, обладнаний аналоговим тахографом.

Під час перевірки встановлено, що у водія відсутні записи роботи тахографа за період з 19.04.2024 по 16.05.2024, а також відсутній належним чином заповнений бланк підтвердження діяльності (у графі №12 та №13 відсутній час, а також відсутній підпис водія ОСОБА_1 ), чим порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Результати перевірки оформлені актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР029382 від 16.05.2024. Водій письмових пояснень не надавав, від підписання акту відмовився.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту №АР029382 від 16.05.2024 було призначено на 02.07.2024, про що ТОВ "СТЕН" надіслано рекомендований лист.

Відділом державного нагляду (контролю) у Тернопільській області 02.07.2024 прийнято постанову №067096, якою за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із застосуванням адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567), який визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Згідно з п.15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

За приписами п.26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Згідно п.27 Порядку №1567 У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт".

Приписами ст.18 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

У відповідності до ч.1 ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Зокрема, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих норм свідчить, що вказаний у ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість доповнити цей перелік іншими визначеними законодавством документами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241; далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п.1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Положеннями п.3.3 Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з п.3.5 Інструкції №385, перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Відповідно до п.3.6 Інструкції №385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Згідно з п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106; далі Положення №340) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пунктом 6.3 Положення №340 визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Пунктом 6.4 Положення №340 передбачено, що графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника. У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 (далі ЄУТР), у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограф) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Зазначена поправка має на меті приведення ЄУТР у відповідність із законодавством, введеним у дію у Європейському Союзі (Постанова ЄС від 15.03.2006 № 561/2006) в частині періодів керування та відпочинку професійних водіїв, з тим щоб забезпечити гармонізацію цих двох систем і правил та безпеку дорожнього руху.

Вказане дає підстави для висновку, що водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто всього 29, а в разі відсутності тахокарт - оригінал Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Форма бланка підтвердження діяльності наведена у додатку 4 до Положення №340.

У графах 12-13 зазначається календарний період обраної причини у графі 14, через яку водій не здійснював керування транспортними засобами (перебував у стані тимчасової непрацездатності, перебував у відпустці, не здійснював перевезення пасажирів та/або вантажів, виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом).

У спірних правовідносинах посадовими особами Укртрансбезпеки під час проведення перевірки на дорозі встановлено, що транспортний засіб обладнаний перевіреним аналоговим тахографом, однак у водія відсутні записи роботи тахографа за період з 19.04.2024 по 16.05.2024, а також відсутній належним чином заповнений бланк підтвердження діяльності (у графі №12 та №13 відсутній час, а також відсутній підпис водія ОСОБА_1 ).

Суд звертає увагу, що Положенням № 340 та нормами ЄУТР чітко передбачено алгоритм дій перевізника та водія щодо підтвердження режиму роботи та відпочинку коли ним не здійснювались рейси.

Такі обставини можуть засвідчуватися бланками підтвердження встановленої форми, які повинні бути заповнені перед рейсом, підписані перевізником та водієм та надані уповноваженій особі під час перевірки.

Як встановлено судом, під час рейдової перевірки водій транспортного засобу надав посадовим особам Укртрансбезпеки бланк підтвердження діяльності, про що свідчать матеріалами справи і відповідач не заперечує.

Наданий до перевірки бланк, оформлений шляхом друку тексту, дійсно підписаний лише уповноваженим представником ТОВ "СТЕН" (підпис водія відсутній) та містить календарний період, протягом якого водій не здійснював керування транспортними засобами, без зазначення годин, що зафіксовано актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР029382 від 16.05.2024.

Проте такі дефекти у заповненні бланку підтвердження діяльності не спростовують виконання позивачем вимог, установлених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", стосовно забезпечення водія та подання при проведенні перевірки повним комплектом документів, що передбачений законодавством.

Суд наголошує, що абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає відповідальність саме за відсутність на момент перевірки визначених законом документів, а не за помилки, допущені в тому числі водієм, при заповненні вказаних документів.

З огляду на обставини справи, суд вважає, що за наявності підписання уповноваженим представником перевізника бланку, при відсутності підпису водія, який декілька днів не здійснював керування транспортними засобами, без зазначення годин, не є визначальною ознакою допущення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В розрізі встановлених обставин, суд приходить до висновку про безпідставне застосування адміністративно-господарського штрафу оскаржуваною постановою №067096 від 02.07.2024 та невідповідність її критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже така є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. відповідно до платіжної інструкції №454 від 19.07.2024.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕН" адміністративно-господарського штрафу №067096 від 02.07.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕН" судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕН" (місцезнаходження: вул.Текстильна, 21, 34, м.Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46007, );

відповідач: - Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: вул.Фізкультури, 9, м.Київ, 03150, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.