Справа № 480/2404/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Глазько С.М.

22 жовтня 2024 р.Справа № 480/2404/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В с т а н о в и в:

21.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка полягає у не виданні наказу про встановлення та виплату йому щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), за період з 01.04.2022 року до 28.02.2023 року в розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 видати накази про встановлення та виплату йому щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 01.04.2022 року до дати прийняття судом рішенні у цій справі в розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка полягає у не виданні наказу про нарахування та виплату йому щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 01.04.2022 року до 28.02.2023 року в розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити йому щомісячну доплату у вигляді додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 01.04.2022 року до дати прийняття судом рішенні у цій справі в розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розмірі пропорційно часу участі у таких заходах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він з 01.04.2022 року призваний на військову службу по мобілізації та зарахований до списків установи у складі роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що у період з 01.04.2022 року до теперішнього часу бере безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) м. Путівль, Конотопського району, Сумської області, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.

За час проходження військової служби йому нараховувалося грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також як військовослужбовцю Збройних Сил України на період дії воєнного стану виплачувалася додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн. Проте за період проходження служби під час дії воєнного стану з 01.04.2022 року до звернення до суду додаткова винагорода на підставі Постанови № 168 в розмірі до 100.000 грн., відповідними наказами не встановлювалася, не нараховувалася та не виплачувалася.

Також, позивач зазначає, що військовою частиною, до якої його було направлено у відрядження на військову службу видано відповідну довідку, в якій зазначено про те, що він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, дана довідка видана на підставі бойових розпоряджень командира. При цьому відповідачами не здійснено жодних дій щодо належної виплати позивачу суми додаткової винагороди.

Заперечуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначає, що виплата грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану здійснюється на підставі витягів із наказів отриманих від підпорядкованих районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Так, від начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 отримані витяги з наказів (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану», а саме: наказ від 01.05.2022 року № 55, наказ від 03.06.2022 року № 71, наказ від 01.07.2022 року № 89, наказ від 01.08.2022 року № 103, наказ від 01.09.2022 року № 114, наказ від 01.10.2022 року № 128, наказ від 01.11.2022 року № 141, наказ від 01.12.2022 року № 157, наказ від 02.01.2023 року № 3, наказ від 01.02.2023 року № 30. Відповідно до витягів з вказаних наказів визначена виплата військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн пропорційно дням участі.

Також, відповідач зазначає, що нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно вимог Постанови № 168 відображена в довідці від 07.04.2023 року № 12/481. Тобто виплата позивачу додаткової винагороди здійснена відповідно до наданих витягів з наказів ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до витягу з наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по стройовій частині), від 10.05.2022 року № 57, рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , до складу якої входить позивач, з 07.05.2022 року залучена до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Відповідно до витягу з вказаного наказу військовослужбовці, що входять до складу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 з 07.05.2022 року перебувають в оперативному складі ОУВ «Сіверськ», тобто військовослужбовці вказаної роти перебувають у відрядженні. Відповідно до вимог окремого доручення Міністра оборони від 23.06.2022 року № 912/з/29 про підтвердження безпосередньої участі вказаних військовослужбовців у бойових діях або заходах, командир військової частини, до якої відряджені вказані військовослужбовці, надає довідку. Відповідно до вимог пункту 4 окремого доручення Міністра оборони від 23.06.2022 року № 912/з/29 командири військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

Крім того, відповідач зазначив, що в ІНФОРМАЦІЯ_7 та в 3 відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 бойові накази (розпорядження) не видавались, журнал бойових дій не ведеться.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не здійснює фінансове господарство, не наділений повноваженнями щодо видачі наказів. Видача наказів стосовно військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 належить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_8 зарахований на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_9 та від нього отримує грошове забезпечення, в тому числі нарахування та виплату додаткових винагород або будь-які інші виплати. Виплата грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі витягів із наказів отриманих від підпорядкованих районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Також відповідач зазначив, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано накази «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану», а саме: наказ від 01.05.2022 року № 55, наказ від 03.06.2022 року № 71, наказ від 01.07.2022 року № 89, наказ від 01.08.2022 року № 103, наказ від 01.09.2022 року № 114, наказ від 01.10.2022 року № 128, наказ від 01.11.2022 року № 141, наказ від 01.12.2022 року № 157, наказ від 02.01.2023 року № 3 та наказ від 01.02.2023 року № 30. Відповідно до вказаних наказів визначена виплата військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн пропорційно дням участі. Вказані витяги з наказів направлено до ІНФОРМАЦІЯ_9 для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану. Відповідно до витягу з наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по стройовій частині), від 10.05.2022 року № 57, рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , до складу якої входить позивач, з 07.05.2022 року залучена до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Відповідно до витягу з вказаного наказу військовослужбовці, що входять до складу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 з 07.05.2022 року перебувають в оперативному складі ОУВ «Сіверськ», тобто військовослужбовці вказаної роти перебувають у відрядженні.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до вимог окремого доручення Міністра оборони від 23.06.2022 року № 912/3/29 про підтвердження безпосередньої участі вказаних військовослужбовців у бойових діях або заходах, командир військової частини, до якої відряджені вказані військовослужбовці, надає довідку. Відповідно до довідки від 11.04.2023 року, вих. № 3/651, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з журналом вхідної кореспонденції в період з 01.04.2022 року по 28.022023 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 33 окремого стрілецького батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) не надходила довідка, якою підтверджується безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів.

Також відповідач повідомив, що в ІНФОРМАЦІЯ_3 бойові накази (розпорядження) не видавались, журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки не ведуться, списки особового складу, який залучався до виконання бойових (спеціальних) операцій, бойові донесення, постові відомості під час охорони об`єкта у ІНФОРМАЦІЯ_3 не формувались.

Вважає, що підстав щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 01.04.2022 року до 28.02.2023 року в розрахунку 100 000 грн на місяць позивачу, як такому, що бере (брав) безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також у посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , не було.

Ухвалою суду від 06.06.2023 залучено до участі у справі у якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_10 (далі ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

У письмових поясненнях ІНФОРМАЦІЯ_4 додаткового зазначив, що відповідно до довідки від 17.04.2023 року, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з журналом вхідної кореспонденції в період з квітня 2022 року по даний час (тобто до 12.06.2023 року) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 33 окремого стрілецького батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) не надходила довідка, якою підтверджується безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів. 22.05.2023 року року до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла копія Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що видана позивачу, вих. №824 від 13.05.2023 року, не засвідченої належним чином (не оригінал). Копія довідки не відповідає формі, наведеній у додатку 1 доручення Міністра оборони від 23.06.2022 року № 912/3/29. Таким чином інформація, зазначена у довідці, не дає підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_8 зазначає аргументи фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_8 видати накази про встановлення та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за періоди з 24.05.2022 року по 31.12.2022 року із розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) та направити прийняті накази до виконання до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2023 року № 824 та від 01.08.2023 року № 1034, позивач дійсно у період з 24.05.2022 року по 31.12.2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Сумській області, м. Путивль (а.с.69, 117). Таким чином, позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою № 168 у вказані періоди із розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

З метою відновлення порушеного права позивача на отримання належного розміру додаткової винагороди, суд вважав, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 видати накази про встановлення та виплату позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за періоди з 24.05.2022 року по 31.12.2022 року із розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), з урахуванням висновків суду.

Також суд зазначив, що позовні вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_9 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду за спірний період є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі є відповідні накази, отримані від районного ІНФОРМАЦІЯ_11 , які на даний час не прийнято.

Крім того, суд зазначив, що відсутні підстави для визнання протиправної бездіяльності відповідачів щодо не видання наказів про встановлення та виплату позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 01.04.2022 року до 28.02.2023 року в розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, оскільки у ході судового розгляду не встановлено доказів того, що військовою частиною НОМЕР_1 направлялась на адресу відповідачів у спірному періоді довідка від 11.04.2023 № 3/651 про безпосередню участь позивача у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Стосовно права позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди з розрахунку 100 000 грн. на місяць, встановленої Постановою № 168, з 01.04.2022 року по 16.03.2023 року (дата звернення до суду з позовом у даній справі), суд зазначив, що таке право у наведений період служби позивача не виникало (за винятком вище вказаних періодів), оскільки інформації щодо його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та доказів на підтвердження цієї інформації, судом не встановлено та сторонами не надано у тому числі і позивачем.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_4 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Аргументи, наведені ІНФОРМАЦІЯ_4 в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. Крім того, відповідач зазначив, що не підтверджують факт участі позивача у бойових діях або у відповідних заходах досліджені судом довідки військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2023 року № 824 та від 01.08.2023 року № 1034 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вказані довідки не містять інформації щодо безпосередньої участі у заходах, які дають право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. наявність посилання у довідках на бойові розпорядження без їх дослідження судом першої інстанції щодо участі позивача у відповідних заходах, фактично призвело до прийняття необґрунтованого та необ`єктивного рішення на користь позивача.

Крім того, відповідач вказує, що позивачем пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ст. 233 КЗпП України.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) № 69 від 01.04.2022 року, старшого сержанта ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_12 01.04.2022 року по мобілізації до Збройних Сил України, призначено на посаду головного сержанта командира 1 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони третього відділу з 01.04.2022 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 95 від 05.05.2022 року, старшого сержанта ОСОБА_1 переведено на посаду стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по стройовій частині) від 10.05.2022 року № 57 рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 (до складу якої входить позивач) з 07.05.2022 року залучена до складу сил та засобів оперативного угрупування «Сіверськ».

Наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» від 01.05.2022 року № 55, від 03.06.2022 року № 71, від 01.07.2022 року № 89, від 01.08.2022 року № 103, від 01.09.2022 року № 114, від 01.10.2022 року № 128, від 01.11.2022 року № 141, від 01.12.2022 року № 157, від 02.01.2023 року № 3 та від 01.02.2023 року № 30, визначено виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 на період дії воєнного стану у розмірі 30000 грн. пропорційно дням участі у період з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року. (а.с. 50-59).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась та триває до сьогодні

Пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 постановлено Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_13 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Також пунктом 4 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 постановлено Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року видав постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, , виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім ), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 п. 1 Постанови № 168).

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07. 2022 року № 793 (застосовується з 24.02.2022 року), Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України опрацьовані телеграма № 248-1298 від 25.03.2022 року та окреме доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року.

Колегія суддів зазначає, що право на додаткову винагороду у період воєнного стану, відповідно до Постанови № 168, мають всі без винятку військовослужбовці, однак її розмір диференціюється залежно від низки спеціальних умов, якими, зокрема, є - безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Колегія суддів зауважує, що запровадження воєнного стану в Україні та його триваючий характер, не ототожнюється із веденням активних бойових дій на всій території держави. У зв`язку з цим Кабінет Міністрів України постановою від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (далі Постанова № 1364) визначив механізм формування єдиного для всіх переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані рф.

Так, Кабінет Міністрів України установив, зокрема, що: перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (далі Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій; до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій; до Переліку включається тимчасово окупована рф територія України, визначена відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; у Переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та інше.

Перелік оновлюється у разі потреби, але не рідше ніж двічі на місяць.

Із Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75, зареєстрованого в Мінюсті України 25.04.2022 року за № 453/37789 (втратив чинність на підставі наказу від 22.12.2022 року № 309), убачається, що Конотопський район Сумської області внесений до Переліку з 27.05.2022 року.

Із Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, убачається, що Путивльська міська територіальна громада (Конотопського району, Сумської області) перебувала у Переліку у період часу з 30.05.2022 року по 17.10.2022 року (дата припинення можливості бойових дій).

За визначенням, наведеним у статті першій Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій, це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Пунктами третіми телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року та окремого доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністра оборони України установлено, що райони ведення бойових дій визначається рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ: від 01.07.2023 року № 184, від 01.08.2022 року № 212, від 01.09.2022 року № 237, від 01.10.2022 року № 262, від 01.11.2022 року № 282, від 02.12.2022 рок № 311, від 02.01.2023 року № 1, - з 01.06.2022 року до 31.12.2022 року визначені такі райони введення воєнних (бойових дій), зокрема, Сумська область.

Відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ: від 02.02.2023 року № 26, від 01.03.2023 року № 52, у період часу з 01.01.2023 рок по 25.02.202 року до районів введення воєнних (бойових) дій Сумська область не включалась.

У постанові від 29.03.2024 року у справі № 440/3321/23 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «…виходячи зі змісту Постанови № 168 слід розмежовувати поняття «в районах їх ведення (здійснення)», яке, з одного боку, використовується у юридичній конструкції з такими функціональними ознаками, як «під час захисту Батьківщини, безпосередньої його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» взаємозв`язку з вказаних заходів (виконанні дій)», з іншого боку поєднується в рівній мірі з кожною окремою такою ознакою формуючи самостійний достатній елемент, який може слугувати критерієм визначення обставини настання загибелі поліцейського, наприклад, «в районі здійснення заходів з відсічі і стримування збройної агресії», та поняття «в районах проведення воєнних (бойових) дій», яке використовується у законодавстві лише в другому реченні пункту 1 Постанови № 168 у поєднанні з такими функціональними ознаками, як «безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії», вказуючи цим на те, що кожна з функціональних умов для відповідної категорії осіб має здійснюватися виключно в районі саме проведення воєнних (бойових) дій, а не в районі здійснення відповідного заходу».

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , які стосуються період часу з 01.04.2022 року по 06.05.2022 року та з 01.01.2023 року по 28.02.2023 року, оскільки в означений період Путивльська міська територіальна громада, Конотопського району, Сумської області відповідними актами не визначалась як район проведення воєнних (бойових) дій.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 , які стосуються періоду часу з 07.05.2022 року по 31.12.2022 року, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року та окремого доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністра оборони України, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів наказано здійснювати на підставі таких документів:

Бойовий наказ (бойове розпорядження);

Журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

Рапорт (донесення) командира підрозділу групи про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах Міністром оборони України наказано надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Колегія суддів зауважує, що бойовий наказ, це наказ начальника підпорядкованому з`єднанню, частині, підрозділові або окремому бійцеві, в якому стисло і чітко сформульована мета бойових дій та строк, в який вона повинна бути досягнута. Бойове розпорядження, - рішення начальника підрозділу про виконання підрозділом бойових завдань, яке доводиться усно (в тому числі технічними засобами зв`язку) з подальшим занесенням у відповідні документи, письмово або графічно на карті з можливістю уточнення під час їх виконання. Порядок введення журналу бойових дій, затверджений наказом Міністра оборони України від 06.10.2020 року № 365.

Пунктом 4 телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року та окремого доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністра оборони України, командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин, наказано до 05 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

Колегія судів зауважує, що в окремому дорученні № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністром оборони України пункт 4 доповнений наступним, - у разі якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення

У підставах про надання таких довідок (додаток № 1 або додаток № 2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.

Отже, за змістом телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року та окремого доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністра оборони України, - підставою для видання наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень слугує повідомлення командирів військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин, скеровані на адресу командирів військових частин (установ), за місцем штатної служби військовослужбовців, про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.

За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2023 року, згідно із журналом реєстрації вхідних документів центру за період з 01.04.2022 року по 28.02.2023 року від НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону (військова частина НОМЕР_1 ) не надходила довідка, якою підтверджується безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період зазначених дій або заходах.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав довідка військової частини НОМЕР_1 про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за формою, наведеною в додатку № 1 до телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року Міністра оброни України, не перебувала у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 47).

17.05.2023 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 судом до матеріалів справи залучена копія довідки військової частини НОМЕР_1 від 13.05.2023 року № 824 про те, що він дійсно у період з 24.05.2022 року по 31.12.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Сумській області, м. Путивль. Означену довідку 17.05.2023 року позивачем скеровано на адресу відповідачів (а.с. 38, 39).

Колегія суддів зауважує, що із змісту означеної вище довідки вбачається, що така довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

При цьому, 29.05.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_1 видано посвідчення, серії НОМЕР_3 , яке посвідчує право позивача на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Із матеріалів справи убачається, що на виконання вимог ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 року про витребування доказів військова частина НОМЕР_1 (частина до якої позивач був відряджений з 07.05.2022 року) до суду надала оригінал довідки від 01.08.2023 року № 1034 про безпосередню участь старшого сержанта ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України за формою Додатку 1 до телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року Міністра оборони України, яка залучена до матеріалів справи (а.с. 117).

Колегія суддів зазначає, що зміст довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2023 року № 1034 повністю відтворює зміст довідки, що видана цією ж військовою частиною 13.05.2023 року за № 824. Колегія суддів зазначає, що посилання в означених довідках на бойове розпорядження командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ОУВ «Чернігів» не посвідчує факт участі в бойових діях або відповідних заходах саме позивача.

У своїх письмових поясненнях командир військової частини НОМЕР_1 повідомляє суд про відсутність підтвердження безпосередньої участі позивача ОСОБА_1 у бойових діях або здійсненні заходів за відсутності рапорту (донесення) командира підрозділу групи про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Також повідомляє суд, що безпосередньо складанням довідок за формою, встановленою у додатку № 1 окремого доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністра оборони України щодо днів безпосередньої участі у бойових діях або заходах, займались посадові особи роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 115-116).

Отже, судовим розглядом справи встановлено, що в порушення вимог пунктів четвертих телеграми № 248-1298 від 25.03.2022 року та окремого доручення № 912-з-29 від 25.06.2022 року Міністра оборони України (п.п. 3 та 4) військова частина НОМЕР_1 щомісячно до 5 числа не повідомляла ІНФОРМАЦІЯ_8 про дні безпосередньої участі військовослужбовця ОСОБА_1 за встановленою формою, відтак у ІНФОРМАЦІЯ_3 не виникали підстави для видання наказів про виплату позивачу додаткової винагороди.

Разом з тим, військова частина НОМЕР_1 не є учасником справи, оскільки до цієї військової частини позивачем ОСОБА_1 не заявлено жодних вимог.

В силу приписів ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що судовим розглядом справи встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх порушених прав, підстави для видання наказів ІНФОРМАЦІЯ_8 про виплату додаткової винагороди були відсутні, також у зв`язку з тим, що до порушення судового провадження будь-яка інформація/довідка щодо участі позивача в бойових діях або відповідних заходах у спірний період до відповідача у справі не надходила.

Щодо доводів ІНФОРМАЦІЯ_9 про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 року у справі № 380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 (термін якого неодноразово продовжувався).

З огляду на викладене, доводи відповідача щодо пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки станом на час звернення позивача до суду (21.03.2023 року) діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України.

Оскільки наведені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, задовольняючи вимоги апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_9 , скасовує судове рішення в частині, якою судом задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 та приймає нове про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року скасувати в частині, якою зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_10 видати накази про встановлення та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, за періоди з 24.05.2022 по 31.12.2022 із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) та направити прийняті накази до виконання до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

В іншій частині, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Постанова у повному обсязі складена і підписана 28 жовтня 2024 року.