Справа № 520/22702/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 р. Справа № 520/22702/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 (суддя Єгупенко В.В.; м. Харків) по справі № 520/22702/24

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (надалі також - відповідач) в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку фіксованої суми індексації-різниці відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.03.2018 по 31.12.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2021 з урахуванням фіксованого розміру індексації-різниці між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу у березні 2018 року, який складає 4220,27 грн., відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум та з компенсацією втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

28.08.2024 до суду надійшла заява відповідача, в якій він просив закрити провадження у справі № 520/22702/24 за позовом представника позивача Годунова Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Університету на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

В обґрунтування заяви зазначено, що представник позивача подав даний позов безпідставно, оскільки він (представляючи інтереси ОСОБА_1 ) вже звертався до суду з аналогічною позовною вимогою - здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. (справа № 520/6114/23).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року по справі № 520/6114/23 адміністративний позов представника позивача, який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, у вищезазначеній позовній вимозі відмовлено.

Відповідач вважає, що адміністративний позов є таким, що подається вдруге, спір за даною позовною вимогою вже вирішений.

Відповідач зазначив, що представник позивача повинен був звернутися до суду не з новим позовом, а з відповідною скаргою на судове рішення, ухвалене у адміністративній справі №520/6114/23. В адміністративному позові по справі № 520/22702/24, як зазначає відповідач, заявлена позовна вимога, яка вже була заявлена та розглянута в справі № 520/6114/23, а отже предмет є тотожним. Підстави і сторони також є тотожними. Даний спір вже був вирішений у справі № 520/6114/23.

Позивачем 29.08.2024 до суду були подані заперечення на вказану заяву відповідача, в яких він зазначив, що у справі №520/6114/23 оскаржувалась бездіяльність, у справі №520/22702/24 - дії, в першому випадку оскаржувалось застосування окремих норм права під час розрахунку, в другому - сам алгоритм розрахунку фіксованої суми індексації, в першому випадку питання розрахунків не було підставою позову, в іншому випадку - саме розрахунки фіксованої індексації-різниці є підставою позову.

Крім того, представник позивача у запереченнях зазначив, що відповідач визнає право позивача на отримання індексації з 01.03.2018, що, на його думку, підтверджується змістом відзиву та доданими ним розрахунками. Єдина підстава не платити індексацію за цей період, як зазначає представника позивача, є те, що підвищення суми ГЗ у березні 2018 перевищило суму індексації. Представник посилається на те, що натепер встановлена інша обставина та інше спірне питання по справі, а саме чому саме відповідач не виплачував додатково до поточної індексації ще й фіксовану індексації. А причиною цього є невірний розрахунок суми індексації-різниці станом на березень 2018 року. Це питання при попередньому судовому розгляді не досліджувалось взагалі та не мало характеру спірного. По цій справі підставою позову є саме невірний розрахунок цього показника і, як наслідок, нарахування індексації в розмірі 0,0 грн. за спірний період. Отже, представник позивача зазначає, що предметом розгляду в обох справах є зовсім різні правовідносини, з зовсім різним обґрунтуванням, а тому просив у задоволенні клопотання про закриття провадження по справі відмовити та продовжити розгляд спору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року заяву Харківського Національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського Національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (вул. Сумська 77/79 , м.Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського Національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (вул. Сумська 77/79 , м.Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснено учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її постановлення при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для правильного вирішення питання, з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2024, а справу направити для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач раніше з подібним позовом не звертався, позови у цій справі та справі 520/6114/23 не можна вважати тотожними, оскільки оскаржуються різні види поведінки позивача, в одному випадку бездіяльність, в іншому - дії з неправильного розрахунку. Позивач зазначає, що спірним питанням по справі №520/22702/24 є неправильний алгоритм розрахунку фіксованої суми індексації. Зі змісту відзиву встановлено, що відповідач визнає право на отримання цієї частини індексації, нарахував її, але в розмірі 0,00 грн., тому що застосовує неправильний розрахунок. За таких обставин той факт, що колись суд під час розгляду справи №520/6114/23 відмовив у задоволенні позову, який стосувався права на отримання цих сум, не має жодного значення. Предмети позовів і підстави їх подання є різними.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 311, 312 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

За змістом пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Верховний Суд, надаючи оцінку наявності підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31 березня 2021 року у справі №240/6357/20, від 27 серпня 2021 року у справі №580/3966/20, від 15 грудня 2020 у справі №804/5759/17, від 17 серпня 2022 року у справі №520/9008/2020 зазначав, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Таким чином спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

Проаналізувавши підстави, предмет позову та суб`єктний склад сторін у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження відповідно до п.п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки Харківським окружним адміністративним судом вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі відповідач), в якій просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та у невиплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплату донарахованих сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачу з 29 січня 2020 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року (справа №520/6114/23), залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року та у невиплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року та провести виплату донарахованих сум.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба щодо непроведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

У справі №520/6114/23 позивачем заявлялись вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивача в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, рішенням суду від 17 липня 2023 року відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду у справі 17 липня 2023 року набрало законної сили.

Необхідно зазначити, що у справі, що розглядається предметом позову також є питання розрахунку індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року відповідно до вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку №1078.

За викладених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року відповідно до вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку №1078, вже були вирішені судом у справі №520/6114/23.

Посилання позивача на те, що спір у цій справі та справі 520/6114/23 не можна вважати тотожними, оскільки оскаржуються різні види поведінки позивача, в одному випадку бездіяльність, в іншому - дії з неправильного розрахунку, колегія суддів відхиляє, з таких підстав.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлювався стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року відповідно до вимог абзаців третього, четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку №1078, яке отримало своє остаточне вирішення в межах розгляду справи №520/6114/23.

Колегія суддів зауважує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

Отже, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що у справі №520/6114/23 вже досліджувалося питання нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виходячи із фіксованої величини за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Деяка відмінність у викладенні позовних вимог не створює нового предмету спору, оскільки визначальним у спірних правовідносинах є саме ненарахування та невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі вимог пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, а відтак, ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом, зокрема у постановах від 10 листопада 2022 року у справі №420/18232/21, від 06 квітня 2023 року у справі №380/10075/21, від 11 квітня 2023 року у справі №600/2561/21-а, від 31 травня 2023 року у справі №160/16445/22, від 20 липня 2023 року у справах №280/7163/22 та №600/4130/22-а, від 26 липня 2023 року у справі №120/9859/23, від 28 липня 2023 року у справі №420/14964/22 та від 10 жовтня 2024 року у справі № 120/12249/23.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 по справі № 520/22702/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова