Справа № 520/7327/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 р. Справа № 520/7327/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024, м. Харків, по справі № 520/7327/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року" в частині встановлення офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 вислуги років станом на 01 січня 2024 року у календарному обчисленні, пільговому обчисленні та всієї вислуги років;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно здійснити перерахунок календарної вислуги років, пільгової вислуги років та всієї вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», в якому зазначити календарну вислугу років - 4 роки 2 міс. 26 дні, пільгову вислугу років - 2 роки 8 місяців 6 днів, всієї вислуги років: 7 років 1 міс. 2 дні;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) грошове забезпечення з 01 січня 2024 року з урахуванням надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням всієї вислуги років: 7 років 1 місяць 2 дні, у розмірі 30 відсотків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», в частині встановлення офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 вислуги років станом на 01 січня 2024 року у пільговому обчисленні.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок пільгової вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 , про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить в частині відмови скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач протиправно не здійснив обрахунок пільгової вислуги років у співвідношенні один місяць служби за три місяці за час прийняття позивачем участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період з 24.05.2022 по 31.01.2023 та за період з 08.08.2023 по 23.10.2023. За правилами передбаченими пунктом 2.3 розділу 2 Положення № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три. Вказує, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до п. 4 цієї статті віднесено також військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п. 1 ст. 2 Закону також віднесено і військову службу. Також посилається на правові висновки в аналогічних справах висловлені Верховним судом у постанові від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а, від 17.10.2022 у справі № 340/395/17, в яких Верховний Суд дійшов висновку, що аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці. Тому позивач вважає, що розрахунок пільгової вислуги років з урахуванням участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації має бути 2 роки 8 місяців 6 днів. Також вважає, що час навчання йому повинен бути зарахований як 2 роки 5 місяців.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволення позовних вимог подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що питання грошового забезпечення військовослужбовців врегульовано положеннями Постанови КМУ № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", наказом МО України № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам". Вказує, що п. 3 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 260, визначено, що для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб". Пунктом 6 розділу IV Порядку визначено, що для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців. Вважає, що Постанова № 393 передбачає зарахування вислуги років один рік навчання за 6 місяців служби, і має інтервал 1 рік. Так як позивач навчався лише 3 повних роки, отже відповідач вважає, що ним правильно обраховано вислугу років за період з 01.08.2003 по 30.06.2007 як 1 рік 6 місяців, а період з 01.09.2007 по 14.06.2008 складає менше року, тому його не було зараховано. Також вказує, що Постановою № 393 передбачено до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, визначеним в абзаці 1 пункту 1 постанови зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: у разі участі у бойових діях у воєнний час та час проходження служби протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Вважає, що судом безпідставно було розповсюджено норму підпункту "а" п. 3 Постанови КМУ № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на правовідносини, щодо участі позивача у відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив, що проти її задоволення заперечує, та просить відмовити. Посилається на обставини, які фактично викладені в його апеляційній скарзі.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 2022 року по теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України, з 07.05.2022 - у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), з 08.03.2023 - у ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді офіцера юридичної служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1508 від 25.12.2023 "Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року" ОСОБА_1 оголошено вислугу років для нарахування надбавки за вислугу років станом на 01.01.2024 - 03 роки 01 місяць 24 дні, в тому числі: календарна - 03 роки 01 місяць 24 дні; пільгова - не зазначена.

Не погоджуючись із вказаним розрахунком вислуги років, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вірно зараховано до календарної вислуги років 1 рік 6 місяців навчання позивача за період з 01.08.2003 по 30.06.2007. Водночас, дійшов висновку, що надана позивачем довідка № 1433 від 13.04.2023 підтверджує безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а отже, відповідач протиправно не зарахував до вислуги років у пільговому обчисленні в розрахунку один місяць служби за три місяці період безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 25.05.2022 по 30.01.2023.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначений Кабінетом Міністрів України у постанові "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393).

В свою чергу, Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено "Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 6 розділу IV Порядre виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260 визначено, що для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.

Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.

На виконання вищевказаних норм начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) полковником ОСОБА_2 видано наказ "Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на 01 січня 2024 року, в тому числі й офіцеру юридичної служби старшому лейтенанту ОСОБА_1 /а.с. 71/.

Щодо зарахування позивачу до календарної вислуги років періоду навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 2 Постанови № 393 встановлено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, під час призначення пенсії згідно з пунктом а частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Аналогічні за змістом умови визначені частиною 2 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2263-ХІІ), до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

З аналізу вищевказаних норм встановлено, що зарахування часу навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах до вислуги років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби при призначенні пенсії на умовах зазначеного Закону відбувається за умови присвоєння офіцерського (спеціального) звання після закінчення навчального закладу або коли звання присвоюється до вступу на службу до Державної кримінально-виконавчої служби чи до призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, під час призначення пенсії згідно з пунктом а частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Так, Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі № 200/5111/19 зазначив, що визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку з закінченням відповідного навчального закладу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідач при розрахунку вислуги років позивача, виходив із того, що згідно наданої позивачем архівної довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 09.01.2024 № Н-05/19, ОСОБА_1 наказом №348-С від 01.08.2003 зарахований студентом до Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.

Наказом № 286-С від 30.06.2007 позивача відраховано з академії у зв`язку із закінченням навчання і отриманням базової вищої освіти із здобуттям кваліфікації бакалавра юриста з 30.06.2007.

Наказом № 286-С від 30.06.2007 ОСОБА_1 зараховано студентом 5 курсу академії з 01.09.2007 та Наказом № 310-С від 14.06.2008 відраховано з академії у зв`язку із закінченням навчання і отриманням повної вищої освіти та здобуттям кваліфікації юриста з 14.06.2008.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 після військової підготовки у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого у 2007 р., наказом Міністерства оборони України № 855 від 17.10.2008 присвоєне військове звання молодший лейтенант юстиції (що належить до офіцерського складу Збройних Сил України).

Отже, відповідачем правомірно до календарної вислуги років зараховано 1 рік 6 місяців навчання позивача за період з 01.08.2003 по 30.06.2007, з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Доводи позивача про те, що зарахуванню підлягає максимально визначений період 2 роки 6 місяців, не знайшли свого підтвердження, з огляду на те, що навчання в 2007 та 2008 роках тривало менше аніж рік, як це визначено в Порядку № 393, тому цей період правомірно не враховано відповідачем.

З урахуванням вислуги років на військовій службі з 07.05.2022, станом на 01.01.2024 вислуга років позивача за підрахунком ІНФОРМАЦІЯ_1 всього склала 3 роки 01 місяць 24 дні, що повністю відповідає умовам і порядку обчислення вислуги років, визначеним постановою Кабінету Міністрів України № 393.

В зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправних дій під час обрахунку календарної вислуги років позивача.

Стосовно вимоги позивача щодо розрахунку пільгової вислуги років позивача з урахуванням участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом № 2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17.07.1992 № 393 встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці:

- період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

- час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вищезазначена військова служба підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 у справі №348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а, від 18.01.2023 у справі №1.380.2019.003739 (провадження №К/9901/13144/20).

Надана позивачем довідка № 1433 від 13.04.2023 підтверджує безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а отже, відповідач протиправно не зарахував до вислуги років у пільговому обчисленні в розрахунку один місяць служби за три місяці період безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 25.05.2022 по 30.01.2023.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що Постанова № 393 не містить норму щодо зарахування на пільгових умовах часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, адже позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 27.10.2023, а тому період служби з 25.05.2022 по 30.01.2023 прирівнюється до визначеного Постановою № 393 періоду, за який передбачено зарахування до пільгового стажу.

Посилання позивача на обрання судом першої інстанції неефективного способу захисту його прав є безпідставними, з огляду на те, що прийняття наказу "Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року" є дискреційними повноваженнями відповідача, алгоритм дій якого чітко зазначений законодавчо.

Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01 січня 2024 року з урахуванням надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням всієї вислуги років: 7 років 1 місяць 2 дні, у розмірі 30 відсотків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, та зазначає, що враховуючи обраний судом спосіб захисту та часткове задоволення позовних вимог, наразі передчасним є встановлення обставин наявності чи відсутності у позивача права на отримання надбавки за вислугу років у збільшеному до 30% розмірі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та вважає обраний спосіб захисту ефективним за даних фактичних обставин.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005 р.; п. 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18.07.2006 р.; пу. 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10.02.2010 р.; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994 р., п. 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі № 520/7327/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов